86 Karl Pettersen. 
stenspartierne inden de heromhandlede strøg ere særdeles 
hyppigt gjennemsat af stejlt stillede. til vertikale afsondrings- 
flader, der undertiden kunne ligge temmelig tæt paa hin- 
anden oftere dog med noget større mellemrum og altid 
under en konstant støgvinkel a 75° Meget hyppig ere 
disse afsondringsflader betegnede som fine dybt indskaarne 
lodret staaende sprækker. Dagfladerne af de partier af 
kalkstensbergene, der i længere tidsrum have lagt over den 
højeste vandstand, kunne ogsaa oftere findes gjennemfurede 
med kortere og længere render, der saavel efter lengde som 
brede kunne være stærkt udprægede og som øjensynligen 
ere knyttede til det udgaaende af saadanne oprindelige 
sprækkedannelser. Disse furer i de højere liggende dag- 
partier — nærmere omhandlede under litr. c — ville vist- 
nok ikke lettelig af nogen blive sammenstillet med de saa- 
kaldte skuringsstriber, skjøndt de nok kunne have nogen 
lighed med disse. Dertil ligger ogsaa oprindelsesforholdet 
for aabent for en dag. Baandstriberne i de lavere niveauer 
vække derimod uvilkaarlig en forestilling om skuringsstriber 
i dannelsens første stadier. Hvorledes ogsaa forholdet i saa 
tilfælde kan være, Saa er det i ethvert tilfælde en klar sag, 
at baandstriberne her med hensyn til oprindelse 1 det 
væsentlige ere at henføre til samme system af render, som 
de der ere omhandlede under litr. c. Men dannelsen af 
disse har været helt uafhængig af glaciale actioner. 
4. Kalkstenen gjennemsættes her hyppig af større eller 
mindre klompformige partier af en haardere eklogitartet 
sten, der viser en stærkt glattet dagflade ligesom kalkstenen — 
og forøvrigt er afskuret saaledes, at eklogiten med kalk- 
stenen herunder danner en ensartet sammenløbende flade. 
Mærkelig nok standser skuringsstriberne, der gjennemfure 
kalkstenens dagflade, altid ved grænsen af eklogiten. Den- 
nes dagflade findes saaledes aldrig overfuret med striber 
eller render, men viser altid en ensartet jevn og glat spejl- 
