Skuringsfænomener i det nuværende strandbelte. 87 
flade. Vare renderne i kalkstenens dagflade af glacial op- 
rindelse, saa maatte de utvivlsomt ogsaa have været at 
paavise over eklogiten. Der er vel ingen grund til at forud- 
- sætte, at den skurende is, der afsatte rendings-merkerne 1 
kalkstenen, ikke skulde have mægtet ogsaa at fure eklogiten. 
Der er heller ikke nogen grund til at antage, at kalkstenen 
skulde besidde en større evne end eklogiten til at bevare 
de saaledes engang indgravne mærker. Forholdet er i saa 
henseende aabenbart lige det modsatte. 
5. Det er en almindelig antaget forudsætning, at sku- 
ringsfenomenerne ere dannede under isens skuring over den 
tørtliggende fjeldgrund. De her omhandlede skuringsfæno- 
mener og navnlig de, der træde frem over kalkstensfladerne, 
skulde 1 saa tilfælde have bevaret sig gjennem de umaade- 
lige lange tidsrum, der betegnes ved den skandinaviske 
halvøs sænkning, hvorunder det nuværende littoralbelte maa 
have lagt omkring 190 m. lavere end nu, og den derpaa føl- 
gende stigning op til det nuværende strandbelte. Den her 
optrædende kalksten er altfor let modtagelig *) for ydre paa- 
virkninger til at der som det synes skulde kunne være nogen 
rimelighed herfor. Eller skuringsfænomenerne kunne forud- 
sættes at være dannede under havfladen ved is, som skurede hen 
over havbunden. Under denne forudsætning vil vistnok spørgs- 
maalet om varigheden af den tid, bvorunder de omhandlede 
sknringsfænomener skulde være blevne bevarede, kunne redu- 
ceres ganske betydeligt. Eu sænkningsperiode for den skan- 
dinaviske halvøs vedkommende vil der nemlig i saa tilfælde 
ikke være nogen grund til at holde stærkere paa. Der kan 
endvidere være nogen sandsynlighed for at kvartærtiden for 
disse strøgs vedkommende foruden at være betegnet ved en 
jevnt paagauende stigning ogsaa har været underkastet for- 
*) Se Pfaff „Versuche uber Verwitterung* Ztschr. d. d. g. Gesels, 
XXIV pag. 404 og ff. 
