94 Karl Pettersen. 
den saakaldte glacial-theori. De almindelige afglatnings- og 
skuringsfænomener have i det hele og store været udledede 
som resultater af glaciale aktioner og navnlig gjelder dette 
skuringsrenderne, om hvis glaciale oprindelse der i saa hen- 
seende har raadet den mest ubetingede samstemmighed. Der 
er jo visselig ogsaa vidnesbyrd nok for at bergfiaders af- 
glatning og ligeledes skuringsstriber kunne være af glacial 
oprindelse. Men naar de saaledes antagne forudsætninger 
altsaa ikke længere kunne blive at sætte som berettigede i 
hele den hidtil opstillede udstrækuing, saa kan der vel alle- 
rede paa forhaand være stærk sandsynlighed for at de slut- 
ninger, der ere byggede paa disse, i en eller anden retning 
kan blive at underkjende. 
Under forudsætning af at skuringsfænomenerne ere dan- 
nede ved is, der skurede over den over havfladen liggende 
fjeldgrund, er der med hensyn til den skandinaviske halvøs 
niveauforandringer gjennem kvartærtiden som bekjendt ud- 
ledet følgende tildels endog som videnskabelig Jan 
anerkjendte slutning: 
Den skandinaviske halvø skal Te tidligste 
afsnit have lagt adskillig højere over havfladen end til- 
fældet nu er. I glacial-tidens senere afdeling indtraadte 
en continental sænkning, hvorunder den faste fjeld- 
grund sank saa dybt at den maa have lagt mindst 
200 m. lavere end nu. Det marine ler aflejedes nu 
ovenpaa de tidligere skurede bergflader. Fra slutningen 
af glacial-tiden og ned til vor tid har fjeldgrunden atter 
været i stigen. 
Denne stærke men i det hele saa regelmæssige 
sænkning og stigning af vidtløftige continental-masser gjen- 
nem et geologisk talt kort tidsrum egner sig vistnok allerede 
paa forhaand til at vække tvivl om de forudsætninger, hvor- 
paa disse slutninger ere byggede, i virkeligheden kunne være 
at opstille som fuldt berettigede. Fra en kant ere de ogsaa 
