Det nordlige Norge under den glaciale og postglaciale tid. 15 



efter sundløbet og endnu være at paavise her. Tromsøsundet 

 har gjennemsnitlig en dobbelt saa stor bredde som dalen og 

 en dybde, der intetsteds overstiger 30 favne og som med et 

 middeltal kan sættes til omkring 20 favne = 120' (38 m. m.) 

 Ved den sydlige ende mod Balsfj orden skraaner sundets dyb- 

 de ned til 80 favne, fra den nordlige ende mod Grøtsund 

 ned til 100 favne = 600' (188 m.) Oprindelig har sundet saale- 

 des antagelig fra syd til nord haft en jevnt faldende bundflade 

 fra 80 til 100 favnes dybde eller en midlere dybde af 90 favne 

 = 540' (169 m.) under den nuværende havflade. Mægtigheden 

 af det saaledes her samlede erosionsmateriale udgjør altsaa 90 

 —20 favne eller 70 favne =420' og dettes kubikindhold kan væ- 

 re at opføremed 420.2.2 = 1680, idet sundets saavel længde 

 som bredde er dobbelt saa stor som dalens. Det efter sun- 

 det afsatte erosionsmateriale lorholder sig altsaa til det fra 

 dalen udskyllede materiale som 1630: 900, eller nogenlun- 

 de som 2:1. Antages en trediedel af det i sundet udskyl- 

 lede materiale at kunne være at føre tilbage til Tromsdalen 

 — en forudsætning som vistnok ikke er saa ganske urimelig, 

 naar man fæster sig ved de her omhandlede landpartiers kon- 

 turforholde — saa vil dette betegne et saa anseeligt for- 

 holdstal, at der vistnok vil være adskillig grund til at for- 

 udsætte, at Tromsdalen i sin nuværende form nærmest kan 

 være at betegne som en erosionsdal, om den og maa auta- 

 ges som saadan at være udskaaret efter en mere oprindelig 

 foreliggende dislokationsspalte. 



I ethvert tilfælde er det klart, at gliramerskiferafdelin- 

 gen langs den sydlige side af dalen tidligere har skudt sig 

 adskillig længere frem in defter dalen end tilfældet er nu. 

 De stejle og nøgne styrtninger, hvorunder skiferens lagræk- 

 ker skyde frem langs efter dalsiden, vidne for, at sprængen- 

 de og eroderende kræfter her have virket efter en forholds- 

 vis ret anseelig maalestok. At erosionen ogsaa navnlig maa 

 være foregaaet iuden lagrækker tilhørende glimmerskifergrup- 



