Det nordlige Norge under den glaciale og postglaciale tid 23 



dybere liggende Baisfjordgruppe med sine fra glimmerskife- 

 ren forøvrigt saa afvigende lejningsforholde. At nogen af- 

 bøjning i retningsløbet her skulde have fundet sted efter disse 

 dybere liggende niveauer vilde der paa forhaand vel neppe 

 heller have været grand til at forudsætte. 



Der er i henhold til de hidtil gjorte aflæsninger kuns 

 faa steder at paavise langs efter det nordlige Norge, hvor 

 daldannelsens udviklingshistorie træder frem med saadan 

 klarhed og bestemthed, som tilfældet synes at være her. 



XI. Grranitisk ftytblokkesstrøm udefter 

 Maalselv, Bardo og Salangsdal. 

 I strøgene om rigsgrændsen mellem Norge og Sverige 

 fra den østlige del af Torne-træsk, nordover om Lønnesjavre, 

 Alt-vandet og hen til Dividal bryder der som nærmere om- 

 handlet i afsnit nr. Ill*) frem et vidstrakt granitfelt. Bergarten 

 i denne saakaldte Indlandsgranit dannes her af en rødlig 

 typisk præget granit. Den bryder frem efter de vide opimod 

 2000' (627 m.) højtliggende fjeldmarker og skyder her op i 

 forskjellige indtil 2800' (878 m.) højtliggende aasdrag, som 

 rejse sig op fra højfjeldsmarken. Efter hvad der her hidtil 

 er iagttaget vil den granitiske fjeldgrund neppe nogetsom- 

 helst naa over 3000' (1150 m.) 



Der er to hovedveje, ad hvilke flytblokkestrømmen fra 

 dette granitfelt kan være ført ned efter dalløbene til fjord- 

 botnerne paa norsk side. Den ene nemlig efter Dividalen 

 ned til øvre del af Maalselv, og herfra videre langs begge 

 sider af fjelddraget Mauken paa den ene side ned over til 

 bunden af Balsfjord og paa den anden side langs efter den 

 egentlige Maalselvdal til Maalselvens udløb i Malangen. Den 

 anden hovedvej fører fra vestre ende af Altvandet ned 

 til øvre del af Bardo, og herfra videre dels ned efter hele 



#7 Tr. Museums aarshefte VII» 



