30 Karl Pettersen 



forskjellige mindre granitdrag, der imidlertid kims danner 

 lave, faa fod over dalbunden stigende kupper. Denne gra- 

 nitiske bergart viser en graalig hvid grundfarve og er pe- 

 trografisk nærmest at sammenstille med den efter den nedre 

 del af Salangsdalen frembrydende graa granit. 



8 a 9 kilometer nedenfor Bonnes ligger Soligaarden 

 ved elvens vestre side. Herfra besteges det omkring 3000' 

 (940 m.) høje Solifj eld, der sky der sig op under langsom 

 stigning og opad afsluttes som en bred højflade, tildels om- 

 krandset af højfjeldstoppe. Her fandtes mærkeligt nok gra- 

 nitiske flytblokke lige op til topfladen. Med hensyn til det 

 oprindelige hjemsted for disse flytblokke saa er der — efter 

 hvad man hidtil ved om de her omhandlede fjeldstrøgs 

 geologiske bygningsforholde og der er ikke megen sandsyn- 

 lighed for at senere undersøgelser i saa henseende skal kun- 

 ne stille sagen i nogen anden belysning — kuns to punkter, 

 hvorpaa opmærksomheden her kan være at fæste. Disse ere 

 granitpartierne nede ved Bonnes og Indlandsgraniten om 

 Altvandet. Skulde de granitiske flytblokke opefter Solifj el- 

 det være at henførs til granitpartierne om Bonnes, saa maa 

 de altsaa med den nuværende højdeforskjel for øje være 

 skudt op fra en højde af 600' til en højde af 3000' altsaa 

 til en højde af 2400 (753 m.) over sit oprindelige lejested. 

 Man har vistnok fra andre punkter vidnesbyrd for at flyt- 

 stene kunne være blevne stuede op til en højde, der skiller 

 sig ganske anseeligt fra udgangspunktet. Der er tidligere paa et 

 andet sted* omtalt at der paa Store Jerta indenfor Dividalen 

 optræder granitiske flytblokke, der maa ligge mindst 1000' 

 (314 m.) over udgangspunktet. Store Jerta har imidlertid 

 lagt lige i vejen for den udadglidende isstrøm og en opstuv- 

 ning her lader sig som det synes lettere forklare. Anderledes 

 stiller forholdet sig op efter Solifj eldet. Dette fjeldparti 



*) Aarshefte VII Nr. III. 



