Det nordlige Norge under den glaciale og postglaciale tid. 9 



til større højde over havfladen end til op imod 400' (125 m). 

 er bygget af glimmerskifer med hyppige lag eller mer eller 

 mindre regelmæssige indlejninger af en eklogitartet sten. 

 Inden Tromsø gliminerskifergruppe er eklogitartet sten — 

 saavidt hidtil iagttaget — alene bleven paavist paa Troms- 

 øen, endvidere som over nævnt opover Troinsdalstindens keg- 

 leformige top og desforuden paa et par punkter i nærheden 

 af syenitgneisens nordgrændse efter landpartierne østenfor 

 Tromsøaundet. Eklogiten synes saaledes her paa en vis 

 maade at være knyttet til syenitgneisen og der kan maaske 

 være nogen sandsynlighed for at materialet til samme oprinde- 

 lig er hentet fra syenit-gneisen. Imellem de mange forskjel- 

 lige eklogitartede partier her er Tromsdalstindens den mæg- 

 tigste og mest selvstændig optrædende afdeling. Forudsæt- 

 tes — hvad der maaske ikke kan være saa ganske urimeligt 

 — at eklogitforekomsfcen paa disse forskjellige lokaliteter 

 oprindelig maa have lagt i nogenlunde tilsvarende geologiske 

 niveau og i ethvert tilfælde i mere tilsvarende niveauer end 

 tilfældet nu er, saa maa stærke dislokationer her have fundet 

 sted, hvorunder glimmerskiferafdelingen over Tromsøen lige- 

 som ogsaa glimmerskifer afdelingen langs efter syet-gneisens 

 nordlige grændselinje har været underkastet ganske ansee- 

 lige sænkninger. 



Men medens der saaledes paa den ene side antages at 

 Tromsdalen er indskaaret efter en gammel brudlinje, er det 

 dog paa den anden side aabenbart at stærke eroderende kræf- 

 ter her senere have virket gjennem lange tidsrum, og at den 

 udprægede dalkarakter, der nu træder frem, navnlig er at 

 henføre til saadanne. Fra dalens udraunding ved sammes 

 sydlige side skyder sig saaledes frem nedover mod Tromsø- 

 sundet en lang longitudinal volddannelse, — altsaa efter sam- 

 me retningslinje som dalløbet. Fra en højde af 60' (19 m.) 

 over den nuværende havflade skraaner voldens rygflade lang- 

 somt op, indtil den ved fj eldets fod, hvortil den læner sig, 



