82 J. Sparre Schneider. 



afrundet. 



skarp. 



39. Venus striatula Pa posxA, j^oyén 1. c. no. 288. — M. 

 Sårs Beretning p. 167. — Id., Bidrag p. 59. — Id., Foss. 

 Dyrl. p. 103. — Danielssen 1. c. p. 16. — Gallina (L.), G. 



O. Sårs, 1. c. p. 55. — Gallina v. striatula (D. C.) Weinkauff, 

 Catalog no. 1079. 



Denne art havde lige til ifjor høst aldeles undgaaet min 

 opmærksomhed, og jeg antog derfor som givet, at den ogsaa 

 manglede i Tromsøsundet i liglied med saa mange sødyr, der 

 langs den aabne kyst gaar lige til Nordkap, ja længere, me- 

 dens de synes at sky den indre led med sit koldere 

 vand. Paa en af de sidste ekskursjoner i Septbr. 1884 fandt 

 jeg imidlertid paa den lyse sandgrund lige ved Stakkevold- 

 gaarden paa 1 — 2 f. dyb 10 levende eksplr. af saa pygmæi- 

 ske dimensjoner, det største maaler 7 mm , at de vanskelig 

 kan ansees for andet end unger, uagtet det maa kaldes høist 

 paafaldende, at det ikke vil lykkes mig at finde et eneste 

 fragment af voksne individer, idet jeg atter iaar gjentagne gange 

 har undersøgt lokaliteten og kua fundet et antal levende eksplr., 

 nu noget større, op til 12 mm., men ikke et eneste dødt skal. 

 Man kunde fristes til at tro, at denne lille koloni 

 nylig var indvandrek saafremt ikke denne dvergagtige stør- 

 relse virkelig er den normale ; men hvorfor da ingen døde 

 skaller, som jo af andre arter pleier at være talrigere end 

 levende? Fortsatte undersøgelser vil forhaabentlig løse den- 

 ne gaade. 



Allerede M. Sårs gjør opmærksom paa, at den i Middel- 

 havet forekommende form er forskjellig fra den, der lever 



