Undersøgelser af dyrelivet i de arktiske fjorde. 93 



Foss. Dyrl. p. 41. — Arctica (Lam.) Weinkauff, Catalog p. 

 49, no. 981. 



Jeg skylder Dr. Krause paavisningen af denne art ved 

 Tromsø; ban skjænkede mig en meget vel vedligeholdt val- 

 vel (1. 65, h. 43 mm.), og engang gjort opmærksom har det 

 lykkes mig at finde talrige enkelte skaller næsten overalt i 

 sundet, hvor de træffes blandt M. truncata, med hvilken de 

 let forveksles. De fleste har imidlertid et meget antikt ud- 

 seende, og det maa vel være hævet over enhver tvivl, at den 

 ikke længer e tindes levende i dette farvand. Jeg tror næsten, 

 at det af G. 0. Sårs beskrevne og afbildede eksplr. er det 

 eneste levende iudivid, som i nyere tid er fundet ved vore 

 kyster, medens enkelte val vier er opfiskede her og der, Af 

 E. Bell har vi modtaget et friskt eksplr. fra Doggers bank, 

 hvilket ikke i nogen henseende synes at afvige fra de ved 

 Tromsø fundne skaller. 



65. Saxicava pJioladi? ]-., G. 0. Sårs, 1. c. p. 95, tab. 

 20, fig. 7, a — c. — M. Sårs, Bidrag p. 62. — Bugosa (L.), Lo- 

 ven 1. c. no. 294. — M. Sårs, Beretning p. 167. — Id., Foss. 

 Dyrl. p. 41. — Danielssen 1. c. p. 12. — Arctica (L.), Mørch, 

 Prodromus p. 131, no. 164 (ex parte). — Weinkauff, Catalog 

 p. 49, no. 979 (ex parte). 



I aller største mængde fra stranden og nedover, især 

 alm. indboret i klumper af Lithothamnion. De største eksplr. 

 maaler 32 mm. 



Jeg vil ikke her indgaa paa nogen nærmere drøftelse af 

 denne arts forhold til S. arctica, da artsbegrebet i saadanne 

 tilfælde ofte bliver en ren „smagsag". Hovedsagen for mig 

 er, at formforandringerne skjænkes den fornødne opmærksom- 

 hed, saa man ikke hulter til bulter kaster om hinandeti for- 

 mer, der af forskjellige indvirkende aarsager har modtaget 

 et særpræg. Hvorledes man i dette tilfælde end stiller sig, 

 er man nødt til at bemærke, at her foreligger 2 særdeles 

 vel udprægede racer, der i almindelighed, selv ved meget 



