94 J- Sparre Schneider. 



deformerede eksplr., uden vanskelighed boldes ud fra hin- 

 anden. Med Sårs opfatter jeg dem indtil videre for „gode" 

 arter og finder, at det indtrykte forreste felt paa dorsalran- 

 den hos arctica i de allerfleste tilfælde med lethed skiller 

 den fra pholadis, og hvor dette mærke glipper, har man end- 

 nu 2 gode karaktermærker at holde sig til. 



Hvorvidt det er heldigt at foretrække navnet pholadis 

 for det mere gjængse rugosa, har jeg ikke literaturkundskab 

 nok til at fælde nogen begründet dom om. 



66. S. arctica JU, G. 0. Sårs, 1. c. p. 95, tab. 20, fig. 

 8. a — c. — Loven 1. c. no. 295. — M. Sårs, Beretning p. 167. 

 — Id., Bidrag p. 62. —Id, Foss. Dyrl. p. 41. — Danielssen 

 1. c. p. 12. — Weinkauff, Catalog no. 979 (ex parte). 



Udbredt sammen med foregaaende men langt sparsom- 

 mere og som det synes mest paa dybere vand. Litoral er 

 den ikke forekommet mig. Det største foreliggende eksplr. 

 maaler 26 mm., medens Sårs kun angiver 17 mm. for sine; 

 store slidte valvler har jeg fundet op til 48 mm., men de 

 har et fossilt udseende, og arten opnaar neppe for tiden saa- 

 danne dimensjoner i Norges arktiske region. 



Saadanne med pigge udstyrede eksplr., som det af Sårs 

 afbildede, har jeg aldrig fundet, i høiden har jeg seet en svag 

 antydning til saadanne. 



67. Zirphæa crispata j-, G. 0. Sårs, 1. c. p. 97. — Lo- 

 ven 1. c. no. 342 (PJwlas). — M. Sårs, Beretning p. 164. — 

 Id., Bidrag p. 63. — Id, Foss. Dyrl. p. 42. — Danielssen 

 1. c. p. 12. 



Den eneste sikre lokalitet for denne vakre mollusk er 

 det før under Solen ensis nævnte Vaagnæs, hvor den lever i 

 mængde nedgravet i den seige blaaler og benyttes som agn 

 under benævnelsen „strutskjæl". Skolelærer Pedersen har 

 fra denne lokalitet skaffet mu. eet flere gode eksplr. Man 

 har sagt mig, at den ogsaa skal forekomme ved Tromsdals- 



