af en Del Bergarter i det nordlige Norge 9 
Korn, dels i større krystallinske Stykker. Lister af Magne- 
siaglimmer findes i underordnet Mængde hist og her. Apa- 
titkrystaller er ikke sjeldne, især i Hornblenden. Større Par- 
tier af en Erts rimeligvis Magnetit er ikke sjeldne. Hvad 
Törnebohm bemerker om Gabbrodioriten paa Rådmansøen, 
at den optræder med Varieteter, der petrografisk ikke kan 
henføres til et og samme Bergartspecies synes ogsaa at gjæl- 
de for Bergarten ved Sildspelen. Her forekommer nemlig 
en mere finkornet Varietet, hvori Diallag mangler, og Horn- 
blenden er overveiende, saa at den maa henføres til Diori- 
terne, og den derfor findes beskreven under disse. Skulde 
det ved den geologiske Undersøgelse paa Stedet vise sig, at 
den finkornede Diorit og den hornblendeførende Olivingab- 
bro udgjør geologisk en og samme Bergartmasse, saa bør de 
ogsaa betegnes med samme Navn, trods det, at Diallagen 
mangler paa sine Steder, og det mest passende Navn vilde 
da være Gabbrodiorit, saalddes som Törnebohm har benævnt 
Bergarten fra Rådmansøen. 
Gabbro. 
Til de egentlige olivinfri Gabbroer hører kun en af de 
undersøgte Bergarter, nemlig: 
6. Gabbro fra Jøkelfjordbotten i Kvænangen. 
Plagioklasen 1 denne Bergart er tildels forvandlet, saa at man- 
ge Korn har mistet sin Tvillingstribning, men andre Steder 
er den endnu ganske frisk. I Diallagen ligger indleiet større 
og mindre Lapper og opake Naale, der af og til viser me- 
talagtig Glans i afblendet Lys. Herved giver Mineralet, 
hvis optiske Egenskaber viser, at det er monoklint, sig til- 
kjende som Diallag. Lapper af Hornblende ledsager som saa 
ofte Diallagen og synes at være et Omvandlingsprodukt af 
denne. Hist og her ligger mindre Ertskorn med Magnetki- 
sens Glands. 
