23 Amund Helland. — Mikroskopisk Undersggelse 
ogsaa kortere Naale indleiede i Vinkel med hine. Underti- 
den ophobes disse Naale i den Grad i Hornblenden, at den 
bliver næsten opak. Klatter af Magnetkis er ikke sjeldne. 
Især langs Grændserne af Hornblenden er opake Ertskorn 
hyppige, maaske Magnetit. 
Serpentiner. 
Til de ældre kornede Peridotiter slutter sig de Bergar- 
ter, der væsentlig bestaar af Serpentin, men som er frem- 
gaaet af Peridotiterne ved Olivinens Forvandling til Serpentin. 
22. Serpentin fra Snarberg, Havnes 1 Bals- 
fjord. I nogle Preparater er her Olivinen kun tilbage som 
smaa Korn, der i polariseret Lys falder let i Øinene ved sine 
livlige Polarisationsfarver ligeoverfor Serpentinen. Denne, 
der udgjør Hovedmassen i Bergarten viser i polariseret Lys 
under krydsede Nicols en mørk Grund, der forbliver uforan- 
dret ved Dreining af Præparatet. I denne isotrope Grund 
ligger der talrige buskformede, uregelmæssigt grupperede Li- 
ster, der virker paa polariseret Lys. Magnetit er hyppig som 
Klatter og som mindre Korn. 
23. Serpentin over Kvalvik udenfor Lyngseide. 
Det er tvivlsomt, om denne Serpentin er fremgaaet af Oli- 
vin; thi der findes ikke længer Levninger af dette Mineral. 
Derimod forekommer der krystallinske Stykker af Diallag i 
Serpentinen. Allerede med det ubevæbnede Øie sees et flere 
Millimeter stort Stykke af Diallag, uden om hvilken der kom- 
mer Serpentin og i Serpentinen strækker der sig en Kreds 
af Ertskorn parallel med Diallagens Omrids, men i "/, til 1 
Millimeters Afstand fra Diallagen. Under Mikroskopet sees 
Diallagen at indeholde Indleininger i Form af firkantede bru- 
ne Lapper, der dog ofte er saa mørke, at de bliver opake. 
Betragter man Diallagen i polariseret Lys, saa vil man finde 
større Stykker af denne uforandrede, men midt inde i disse 
