Det nordlige Norges gabbro-felter. 95 
og Lyngen, Over gerne Kaagen og Arnø, efter Kvænangstin- 
dernes halvø, over Bergshalvøen udenfor Altejdet, fremdeles 
over Stjernø, Seiland og Sørø. Forskjellige større og mindre 
mere spredte partier bryder frem over fastlandsstrøgene mel- 
lem Lyngen og Alten. Mere underordnet træder de frem 
over andre af kyststrækningens ger — saaledes over flere af 
Lofotens øer, Langø, Senjen-ø, fremdeles over de store øer 
inden Karlsø præstegjeld, i fastlandsstrøgene om Altenfjord 
og endelig over Magerøen. 
Idet hele og store bryder disse gabbroartede massiver 
frem under saadanne forholde, at der synes at være al grund 
til at tillegge dem en højst afgjørende betydning liveovenfor 
de her omhandlede landstrøgs ejendommelige orografiske byg- 
ning. Gabbroartede massiver synes ogsaa nærmest at være 
knyttede til kyststrøgene fra Nordkap til Lofotens sydspidse. 
Østenfor Nordkap over Østfnmarkens halvøer ville de neppe 
være at paavise uden i højst underordnet fremtræden og det 
samme gjelder ogsaa for fastlandsstrøgene fra Ofoten sydover 
til Saltenfjord. 
Naar man ser hen til de vidstrakte strøg, udover hvilke 
de her omhandlede massiver ere udstrøede, og de forskjel- 
lige forholde forøvrigt, hvorunder de kunne træde frem, saa 
vil der allerede paa forhaand være al grund til at forudsætte 
at bergarten i petrografisk henseende vil kunne variere gan- 
ske betydeligt paa de forsjellige steder. Dette træder ogsaa 
frem allerede ved første øjekast, naar man har for sig en 
rekke af haandstykker fra de forskjellige lokaliteter. Man 
vil saaledes allerede strax kunne sondre dem i flere temme- 
lig skarpt udskilte grupper og ofte med adskillig bestemthed 
kunne paapege det felt, fra hvilket hver enkelt stuffe kan 
være hentet. En ngiagtigere udsondring i saa henseende 
vil imidlertid alene kunne lade sig gjennemføre ved mikro- 
skopiske undersøgelser Allerede for flere Aar tilbage mod- 
tog jeg gjennem Hr, A, E, Térnebohm i Stockholm, der vel- 
