Det nordlige Norges gabbro-felter. 27 
gabbro, der saaledes navnlig langs Ulfsfjorden oftere gjen- 
nen:bryder Dividals-gruppens lagrækker. 
Fra dette gabbrofelt ere prøvestuffer fra to forskjellige 
punkter mikroskopisk undersøgte af hr. Helland nemlig num- 
rene 8 og 9 i hans ovennævnte afhandling. Den ene stuffe 
er hentet fra Holmebugten i Sørfjord henimod feltets indre 
afslutning mod syd, den anden fra Ulfsnes — flere mile læn- 
ger mod nord. 
Ligesom bergarten paa disse langt fra hinanden liggende 
punkter bevarer eti det væsentlige ganske ensartet petrogra- 
fisk præg, saaledes vil ogsaa Lyngsgabbroeus petrografiske 
egenskaber i sin almindelighed findes bestemt ved den af 
Helland leverede beskrivelse af de nævnte prøvestuffer. Den 
karakteriseres af ham som Saussurit-gabbro — d. e. en om- 
vandlet gabbro, i hvilken ,Plagioklasen er bleven omvandlet 
til hint eiendommelige aggregat, der benævnes Saussurit, me- 
dens Diallagen helt eller delvis er omvandlet til Smaragdit*. 
Saaledes er ogsaa forholdet i regelen inden Lyngsfeltet, og 
navnlig træder Saussurit-gabbroen karakterisk udpræget frem 
langs Lyngshalvøens vestlige side fra bunden af Balsfjord 
udover langs Sørfjord og Ulfsfjord. Først ud imod halvøens 
afslutning mod nord — ved Lyngstuen antager bergarten et 
noget forskjelligartet præg, idet Plagioklasen her stikker frem 
mere ren og frisk ligesom ogsaa den grønne Smaragdit her 
træder tilbage for et mørkere brunligt augitisk mineral — 
en brunlig Diallag, der dog i regelen er steıkt medtaget ved 
forvitring. 
At Lyngsgabbroen i det hele har været modtagelig for 
forskjellige omvandlingsprocesser viser sig ogsaa deri, at tal- 
rige Serpentindannelser findes knyttede til dette felt snart 
som mere selvstændige kupper snart som mere underordnede 
partier. Serpentindannelser ere her saaledes paaviste i Snar- 
berg ved gaarden Havnes mod bunden af Balsfjord, — in- 
den Langdalcn, et transversalt dalløb, der skjær sig over 
