98 Karl Pettersen. 
fra Sørfjord til Storfjord i Lyngen — ved Lyngskjosen hvor 
bredstænglig Enstatit tildels i større sammenhængende par- 
tier træder frem navnlig i Serpentinfeltets dagflade — over 
Kvalvik ved Lyngenfjord, — ved Lyngstuen og desforuden 
paa forskjellige punkter.*) 
Serpentindannelserne træder her i regelen frem i gab- 
brofeltets grændsestrøg og saaledes knyttede til Gabbroen, 
at der synes al grund til at forudsætte at de maa være at 
opfatte som omdannelsesprodukter af denne. 
Ind mod bunden af Balsfjorden, hvor gabbrofeltet støder 
sammen med Balsfjordfeltets grønne kloritiske skiferrækker, 
ere de petrografiske overgangsforholde ret mærkelige. Berg- 
artens grønne Smaragdit gaar her over eller afløses lidt ef- 
ter lidt af en mere og mere kloritagtig substans, der ikke 
længere i lighed med den rene Smaragdit træder frem som 
adskilte klumper eller blade men breder sig ud i mere sam- 
menhengende flag. Den danner saaledes her bergartens mere 
forherskende bestanddel, idet stenen dog endnu i brudet kan 
vise sig mere eller mindre rigt spættet med klumper og korn 
af den ejeudommelige hvide Saussurit. Stenen antager her 
efterhaanden en helt udpræget lagdeling og afsluttes i en 
ren kloritisk grønlig skifer. Her vil man have ondt for at 
afgjøre hvor Gabbroen ender og skiferen begynder og det 
saameget mere som lag af renere kloritisk skifer her hyp- 
pig kan findes vexlende med tynde lag, i hvilke stenens gab- 
broartede karakter ikke kan miskjendes, skjønt den paa den 
anden side ogsaa synes at staa skiferen nær. Disse ejendom- 
melige overgangsforholde ville navnlig ligge klart tilskue fra 
gaarden Markenes nordover ligesom ogsaa 1 en isoleret lig- 
gende bergknaus, der bygger det saakaldte Storstennes ved 
Balsfjordens inderste buud Gabbroens to hovedbestanddele 
*) Nærmere herom i ,Uber das Vorkommen des Serpentins und Oli- 
vinfels im nördlichen Norwegen“, Neues Jahrb, für Miner. Geol. 
&e. 1876, 
