30 Karl Petersen. 
mil bredt gabbrobælte, der bryder frem efter gens midte og 
bygger en række af hoje og vilde fjeldtinder. Langs begge 
langsider dannes fjeldgrunden af lagrækker, der ere at in- 
ordne under Tromsø glimmerskifer-gruppe. Disse falde til 
begge sider indover mod øens mid'e, saa det kan synes som 
om Gabbroen her skyder op fra en skaalformig eller rende- 
formig indsænkning i skiferafdelingen. 
Den gabbroartede bergart træder her paa de forskjellige 
lokaliteter frem under hgjst afvigende petrografiske afæn- 
dringsformer. Snart viser den sig som en typisk udpræget 
storkornig Gabbro med frisk Plagioklas og storbladig brun 
Diallag, der skinner med halv metallisk glans. Snart bryder 
den frem som en mørk mere smaako:n g grundmasse, der for 
øjet mer eller mindre kan ligne den af hr Helland under 
nr. 11 og 12 beskrevne hornblendeførende Diabas fra Jøkel- 
fjord og Bergsfjord. Snart viser den en mere bestemt dio- 
ritisk karakter. De mere finkornige varieteter antage ofte 
en temmelig udpræget stribet struktur. De dioritiske afæn- 
dringer synes nærmest knyttede til grændsestrøgene mod 
Glimmer- og Hornblendeskiferen. De mørke finkornige an- 
tagelig diabasiske afændringer træde temmelig forherskende 
frem under fjeldpartierne over øens sydlige del, — den stor- 
kornige typiske Gabbro derimod mere over feltets nordlige 
parti, saaledes navnlig i de mægtige Istinder, i Kvitnesfjeldet 
og i strøget om Kaagsund. Den storkornige Gabbro vexler 
dog ogsaa her hyppigt med mørke finkornige afændringer. 
Paa enkelte steder gjennemsættes Gabbroen saaledes af baand- 
formige lag af den finkornige afændring, men oftest ere dog 
vexlingerne i saa henseende mere ubestemte eller regelløse. 
Af de af Helland undersøgte prøvestuffer er intet fra 
Kaagen, derimod ere 2 forskjellige prøvestuffer undersøgte 
ved A.E. Térnebohm. Den ene af disse var hentet fra Kvit- 
fjeldet, det andet fra afsatserne mod Kaagsund og det tredie 
fra Durdalstindernes afhæng — i nerheden af Istinderne. 
