Det nordlige Norges gabbro-felter. 31 
Samtlige stuffer dannes af den mere storkornige afændring. 
Stenen fra Durdalen er ifglge Törnebohm sammensat af Pla- 
gioklas, Diallag og Olivin og vil saaledes petrografisk vel 
nærmest vere at henføre under Hellands Olivin-gabbro. Prg- 
verne fra Kvitfjeld og Kaagsund dannes derimod af Plagio- 
klas og Diallag, — det sidste mineral delvis omvandlet til 
Hornblende. Magnetit og Pyrit findes indsprengt i alle 3 
stuffer. ler 
Allerede ved første øjekast træder Kaagens Gabbro frem 
som en fra Lyngens Saussurit-gabbro stærkt afvigende bergart 
og er som det yderligere vil fremgaa af den her leverede 
fremstilling i petrografisk henseende bestemt at udsondre fra 
denne. Dette maa antagelig ogsaa blive tilfældet fra et geo- 
logisk udgangspunkt, — hvorom nærmere nedenfor. 
Kaagens Gahbro træder ingenlunde saa ensartet frem 
som forholdet — saavidt hidtil iagttaget — fandtes at være 
over det vidstrakte Lyngsfelt. Tvertimod bryder bergarten 
over Kaagen frem under hgjst afvigende afændringsformer, 
der ikke alene vise en højst forskjelligartet struktur men 
ogsaa i petrografisk henseende afvige saaledes, at de efter 
den gjeldende systematik antagelig maatte blive at henføre 
til forskjellige bergartspecies. Ser man saaledes hen til Kaa- 
gens gabbrofelt som et hele vil det maaske være vanskeligt 
for den her optrædende bergart med sine mange forskjellige 
afændringsformer at kunne opstille et mere gjennemgaaende 
fællespræg, der kunde danne basis for en bestemtere karak- 
terstik. Og det saameget mere som flere af afændringsfor- 
merne paa Kaagen ville findes at staa afændringsformer in- 
den de fleste af de nedenfor omhandlede gabbrofelter tem- 
melig nær. Anderledes vil Sagen maaske i saa henseende 
stille sig, naar man mere specielt fæster sig ved det mest 
udprægede led inden Kaagens massive bergart — nemlig den 
storkornige Gabbro. I det den augitiske bestanddel i denne 
bergart dannes af en allerede mikroskopisk let kjendelig brun- 
