36 Karl Pettersen. 
kunne lade rum aabent for vidt fra hinanden gaaende ud- 
tydninger, antages det dog at maatte kunne sættes som 
utvivlsomt ved at se hen til forholdene her i det hele og 
store, at Dioriten ved Trettingnes danner et med Bergshalv- 
gens Gabbro genetisk sammenhgrende led 
En ganske ejendommelig afendring optreder paa den 
lille ø Marg lige i nærheden af Bergsfjord. Denne er af Helland 
omhandlet under Nr. 15 og der benævnt som ,diallagføren- 
de amfibolit*. Gneisen skyder her med stærkt vestligt fald 
ind under Amfiboliten. 
Fjerner man sig noget lengere fra de egentlige grænd- 
sestrøg vil man i regelen støde paa en grovkornig, ren og 
frisk bergart, i hvilken Plagioklasen træder stærkere frem og 
bergarten taber sit dioritiske præg og derimod gaar over til 
en renere Gabbro. Fra saadanne lokaliteter ere to af de af 
Helland undersøgte prøvestuffer hentede, — nemlig nr. 1 fra 
Øxfjordbotten og ur. 6 fra Jøkelfjordbotten. Den første er 
af Helland karakteriseret som Olivingabbro, den anden der- 
imod, idet den viser sig fri for Olivin, som Gabbro i mere 
egentlig betydning. Begge disse prøvestuffer ere at anse 
som karakteristiske for den her optrædende mere typiske 
Gabbro. Den petrografiske forskjel mellem disse efter den 
af Helland leverede beskrivelse er utvivlsomt at opfatte som 
mindre væsentlig og neppe større end den ofte vil kunne 
være at paavise 1 haandstykker fra en og samme bergmasse. 
Bergshalvøens mere typiske bergart er i regelen temme- 
lig storkornig, Plagioklasen optræder oftesti nogenlunde jevn 
fordeling med den augitiske bestanddel. Plagioklasen skil- 
ler sig allerede makroskopisk ikke alene fra Lyngsgabbroens 
omvandlede Saussurit men ogsaa fra Plagioklasen i Kaagens 
Gabbro. Medens denne sidste utvivlsomt dannes af Labra- 
dor, staar Plagioklasen i Bergshalvøens Gabbro Anorthiten 
nærmere. 
Der maa forøvrigt fremholdes at den renere typiske Bergs- 
