49 Karl Pettersen. 
ger den allerede i lang frastand klart tilskue. Saadanne 
gabbbroartede udsondringer inden Gneis-Graniten sees saale- 
des over Skulgams- og Soltindernes styrtninger paa Ringvatsø, 
over Vandtindernes styrtninger paa Vanna og desforuden paa 
forskjellige andre punkter i fjeldpartierne paa Karlsø præ- 
stegjelds øer. Der er ingenlunde skarpe grændser mellem 
Gneisen og Gabbroen, tværtimod synes de at løbe saaledes 
over i hinanden, at det ikke vel lader sig gjøre ganske at 
afvise en forudsætning om at Gabbro og Gneis-Granit her 
kunne være genetisk sammenhørende led. 
Bergarten inden de her omhandlede partier vil i petro- 
grafisk henseende antagelig findes at kunne variere temmelig 
betydelig paa de forskjellige punkter og det vil maaske 
være ugjørligt at kunne gruppere dem om nogen mere ud- 
præget hovedtype. Efter al sandsynlighed ere de vel ogsaa 
i regelen at betegne som stærkt omvandlede bergarter og 
ville i saa henseende vel nærmest kunne blive at sammenføre 
med de mere dioritiske afændringer, der optræder inden 
grændsetrøgene 1 enkelte af de tidligere omhandlede felter, 
hvorvel de ogsaa i petrografisk henseende i flere retninger 
skille sig ganske væsentlig fra disse. Imellem de af Helland 
undersøgte stuffer hører den under løbe-nr. 10 beskrevne her- 
hen. Denne er hentet fra Havns Nikkelværk paa ytersiden 
af Senjen-ø, hvor bergarten stikker frem iet langstrakt lavt 
temmelig mægtigt drag. Det gjennemsættes efter længden 
— fra v. mod ø. — af et 14 meter mægtigt bælte, der er 
rigt indsprængt med nikkelholdig Magnetkis, Svovlkis, Kob- 
berkis og lidt Kobolt. Gabbroen gjennemsættes tildels af 
granitiske gangpartier. Denne prøvestuffe betegnes af Hel- 
land som Olivin-norit idet der dog tilføjes at den ligner den 
under løbe-nr. 5 omhandlede Olivin-Gabbro fra Sildspelen, 
der staar Dioriterne nær. Törnebohm har undersøgt en prø- 
vestuffe, hentet fra Skuldgamstind paa Ringvatsø og karak- 
teriserer den som væsentlig bestaaende af et diallag- eller 
