64 J. Sparre Schneider. 
der været indledet underhandlinger om at erhverve skelet- 
resterne for vort museum, men uden resultat. I December 1877 
tilskrev jeg hr. Bulli Hasvik, der havde den velvillie at samle 
og indsende benene til Tromsø i Januar, efterat først et 
voldsomt uveir 4de i samme maaned atter havde reduceret 
de tilbageværende levninger. Disse bestaar af: Kraniet 
ufuldstændigt, idet underkjævens grene er brudt fra hinan- 
den og stykkerne slidte af søen; 27 hvirvler, hvoriblandt 
stykket med de syv sammenvoksede halshvirler er ganske uskadt 
samt seks stykker ribben. Totallængden af dette kranium 
er 1710 mm. 
Denne Næbhval, der udmærker sig ved overkjævebenenes 
kamme, der rager høit op over nakkekammen, hører til de 
mindst kjendte hvaldyr. Lilljeborg anfører, at den er funden 
ved England og Færøerne, hvorfra skelet opbevares i Kjøben- 
havns museum; det ved Hasvik strandede (farven opgaves 
at have været sort oventil og lys under) er saaledes det første 
og hidtil det eneste skandinaviske eksemplar. Hos Hyp. latifrons 
er lændhvirvlernes antal 11, halehvivlernes 17, hos H. dio- 
don 10 og 19, forøvrigt er det nærbeslægtede dyr, der vist- 
nok føre samme levevis. 
Ogsaa subfossile hvaler paatræffes ikke skjeldent i vore 
nordlige trakter, men endnu har intet tund været saa fuld- 
stændigt eller er bleven saa ngie undersggt, at arten har 
kunnet bestemmes. Næsten overalt vil man høre almuen 
tale om, at der paa det og det fjeld, ofte meget høit oppe, 
skal findes hvalben, som undertiden vedkommende fortæller 
selv vil have seet; hidtil har det ikke lykkedes hverken mig 
eller andre at komme til noget resultat angaaende disse 
berettelser. Subfossile hvalben er til muséet indkommet fra 
følgende punkter: 1) Skibotn i Lyngen lige ved markeds- 
pladsen, hvor der mange aar har stukket ben op af jorden. 
Disse ben ligger i fugtig sand, omkring 200 fod fra stranden 
og 20 fod over havet, men er saa forvittrede, at de intet 
