79 Karl Fettersen. 
ere byggede paa fejlagtige forudsætninger at de à ethvert til- 
felde foreløbig maa blive at udskille fra de positive kjendsgjer- 
ningers række. 
Disse forholde skulle her søges nærmere fremstillede. 
H. Mohn har i en i 1877 udgiven afhandling*) samlet 
et rigt materiale til belysning af strandlinjeforekomsten langs 
Norges kyststrøg fra Bergen nordover til Varanger. Efter 
hans maalinger findes der saaledes en mærkelig overenstem- 
melse i strandlinjernes niveauer inden Vest-Finmarken og 
Tromsø amt ligesom ogsaa de to laveste strandlinje-niveauer 
i strøgene om Varanger paa det nærmeste falde sammen 
med de tilsvarende inden Vest-Finmarken og Tromsø amt. 
Men Mohn har endvidere paavist at ogsaa et par af laveste 
niveauer i omegnen af Bergen korrespondere med tilsvarende 
inden Tromsø amt. Heraf fremgaar det som det synes med 
megen bestemthed at stigningsforholdene langs Norges kyst- 
strøg helt fra Varanger til Bergen i ethvert tilfælde gjennem 
lange tidsrum af kvartærtiden maa have været i det væsent- 
lige ganske ensartede. 
I en i aar (1878) offentliggjort afhandling**) ,om de i 
fast berg udgravede strandlinjer*, har forfatteren heraf nær- 
mere omhandlet forskjellige inden Tromsø omegn optrædende 
strandlinjer. Det er derunder paavist at disse efter sit løb 
fra kysten indover -— et løb, der er fulgt skridt for skridt 
gjennem flere miles længde — overalt bevarer en uforandret 
højde over havfladen. Ifald disse linjer i lighed med Bra- 
vais aflæsninger for Alten-linjernes vedkommende skulde ha- 
ve bøjet sig opad efter samme maalestok som disse, saa vil- 
de en saadan stigning her ikke være blevne ubemærket. 
Da stigningsforholdene — efter hvad strandlinjerne lære — 
i strøget om Alten forøvrigt har været ganske ensartet med 
*) Bidrag til kundskab om gamle strandlinjer i Norge. Nyt Mag. for 
Naturv. 1877. 
**) Optaget i Archiv for Mathem. og Natury, 
