om det arktiske Norges Lepidopterfauua 5 



i Dalen, hvorfra den trange Sidedal Evenæsdalen gaar ind 

 mod Øst, gjeuuemstrømmet af Sauelveu, ved hvis Munding 

 Pothus ligger paa den søndre og Evenæs paa den nordre 

 Side. Paa et Par Lappefamilier nær, der har slaaet sig ned 

 omtrent en Mils Vei fra Hoveddalen, er Evenæsdalen først 

 opunder Høifjeldene i en god Mils Afstand fra Bygden be- 

 boet, men her af flere Familier, hvoraf de fleste bo paa 

 Nordsiden af Elven. Herinde i denne afsides Dal er ogsaa 

 et særdeles bekvemt Punkt for Undersøgelser af Høifjelds- 

 faunaen, idet man her har baade store, vidtløftige Myrstræk- 

 uinger af det mest lovende Udseende og tillige Barfjeld med 

 magelig Adkomst lige ved Haanden, medens man fra hvilket- 

 somhelst Punkt af selve Hoveddalføret først efter en høist 

 anstrængende og langsom Klavring opad de overalt bratte 

 Fjeldvægge kau naa saadant Terræn. Faunaen herinde var 

 ogsaa ublandet alpin-arktisk, saavidt jeg under de regnfulde 

 Dage jeg tilbragte derinde, 28de Juli — Iste August, fik Anled- 

 ning til atundersøge den. — Fra Evenæsdalen tog jeg 2den 

 August over Fjeldet ned i Junkersdal over Solvaaglien, op- 

 holdt mig derpaa igjen nogle Dage paa hvert af Stederne 

 Storjord, Rusaanæs og Sundby, hvor jeg 12te August aflagde 

 mit sidste Besøg oppe paa Fjeldvidderne, og tiltraadte ende- 

 lig 1 3de August Tilbagereisen fra Rognan over Bodø og 

 videre Søveien sydover. 



Kvad Saltdalens alraindelige Karakter eller Udseende 

 angaar, anfører Sommerfelt i sin ovennævnte Beskrivelse over 

 samme (hvortil jeg henviser dem, hvem det maatte interessere 

 at erholde udførligere Meddelelser augaaende dette Distrikts 

 Naturforholde m. v. *): „Hele Præstegjældet kan befragtes 



*■) Den indeholdes i „Det kgl norske Vid. Selsk Skr. i det 19de 

 Aarh.", 2det Binds 2det Hefte, pp. 1—148. —Et Par feilagtige An- 

 givelser sammeisteds skal jeg ved denne Leilighed tillade mig at 

 gjøre opmærksom paa. Pag. 20 — 21 anføres saalcdes, at Solvaag- 

 tir)den og Satertinden viser sig at have hængt sammen i fordums 



