14 W. M. Schøyen. — » Nye Bidrag til Kundskabeu 



vetegningen paa Oversiden, som Wallengren siger, vari- 

 erer snart sagt i det uendelige, alt efter Forholdet mel- 

 lem den blaa og den brune Farves Udbredelse m. v. 

 Det er iøinefaldende, at den blaa Farve bliver mere og 

 mere dominerende under nordligere Breddegrader, lige- 

 som Tilfældet ogsaa er hos argus (1). Enkelte icarus- 

 Hunner kunne deroppe paa arktisk Grund have hele 

 Oversiden aldeles blaa, saaledes som jeg navnlig har 

 fundet det at være Tilfældet hos et sjelden vakkert Pragt- 

 exemplar, fanget af Schilde ved Bodø i Slutningen af 

 Juni 1879, hvilket jeg har haft til Paasyn. Begge Vin. 

 gepar var hos dette Explr. oventil aldeles rent blaa lige- 

 som hos argus mas., Forvingerne med sort Yderkant og 

 ganske svag Antydning til rødgule Pletter i Cellerne 1 

 b, 2 og 3. samt stærkere sort Bestøvning af Nerverne i 

 Fremkanten ; Bagvingerne med sorte Punkter i Yderkan- 

 ten i Cellererne 1 c — 5, i 1 c — 3 tillige med rødgul Plet 

 paa Indsiden, Celle 7 kun i den inderste Krog blaa be- 

 støvet, forøvrigt sort. Undersiden viste samme Eiendom- 

 melighed som man saa ofte finder hos disse nordlige 

 icarus, nemlig et delvis reduceret Pletantal. Det synes 

 at være en ligesaa fremtrædende og karakteristisk Egen- 

 hed som den netop omtalte med Hensyn til Hunnernes 

 overveiende blaa Farve, at Pletantallet paa Undersiden 

 her under disse nordlige Bredder viser en afgjort Til- 

 bøielighed til at formindskes, fornemmelig hos Hannerne, 

 idet en større eller mindre Del af Pletterne forsvinde 

 (db. icarinus). Hyppigst forsvinde de inderste, nærmest 

 Vingeroden staaende Pletter, paa samme Tid som da 

 gjerne ogsaa de øvrige aftage mere eller mindre iøine- 

 faldende i Størrelse og Styrke. Denne Reduktion kan 

 gaa saa vidt, at de fleste eller næsten alle Øiepletterne 

 aldeles forsvinde og den igjenværende Rest kun er gan- 

 ske svagt udviklede eller blot antydede. Et Explr. fra 



