s 6 Karl Pettersen. 



en og tilliggende sundløb, saa maatte dette være skeet efter 

 en af følgende to veje, 



1) enten fra Maalselvens øvre del over aasdragene ned 

 til bunden af Balsfjord og derfra videre udover mod 

 Tromsøen, 



2) eller nedefter Maalselvens dalføre til bunden af Ma- 

 langen og derfra udefter denne og videre efter sund- 

 løbet, der herfra mellem fastlandet og Kvaløens syd- 

 side fører i østlig retning ind mod Tromsøen. 



I saa henseende skal fremholdes: 



Granitfeitet i Dividalen stikker her frem med sin vest- 

 lige grændselinje i en højde over havfladen af omkring 600 

 (188 m). Divielven munder ud i Maalselven i en højde over 

 havfladen af omkring 250 (78 m). Bunden af Balsfjord er 

 derimod afstængt fra Maalselvdalen og saaledes ogsaa fra 

 Dividalen ved et højere fjeld- eller aasdrag, efter hvilke de 

 dybeste indsænkninger over til Balsijorden ligge i en højde 

 af omkring 500' altsaa omkring 250' (78 m.) højere end Divi- 

 elvens udiøb i Maalselven. 



Skulde blokkene fra Dividalen være ført ned til bun- 

 den af Balsfjord, maatte de altsaa være skudtfrem overhøj- 

 depassager, der havde lagt omkring 250' højere end Diviel- 

 vens udløb i Maalselv. Hvorvel det paa forhaand vistnok 

 maatte være mest rimelighed for at forudsætte at Dividalens 

 isstrømme skulde have fulgt Maalselvdalen nedover, vilde en 

 forudsætning om, at en sidestrøm derfra ogsaa kunde have 

 skudt sig op over de nævnte højere aasdrag ned til bunden 

 af Bakfjorden, vel ikke med fuld bestemthed kunne afvises. 

 Dette forudsat maatte dog granitiske flytblokke, der fra Di- 

 vidalen var ført ned ad denne vej, i ethvert tilfælde ved 

 bunden af Bakfjorden have været at paa vise i en større høj- 

 de end til omkring 120' o. h. 



Hvorvidt granitiske flytblokke — og i saa tilfælde til 

 hvilken højde over dçn nuværende havstand — ere at paa- 



