Åudr. Notø. — Fl. Tromsøensis. Î55 



ken og vestover nordîor Maristueii. Skjønt det indsamlede 

 altsaa er fra et meget indskrænket omraade, gjennemlober de 

 indsamlede former alle skalaer. Da jeg ved indsamlingen 

 numererede hver gren og beskrev træet^ hvoraf den var taget, 

 har jeg end bedre anledning til at se, at barkens (næverens) 

 farve, grenernes retning, aarsgrenernes haarethed o. s. v. ikke 

 her kan tillægges den vegt, som Lindeberg, der i de sid- 

 ste aar har arbeidet meget med Betuia-lormer fra Dovre, og 

 der ivrig har studeret dem ude i naturen, synes at gjøre. 



Trods alle overgange, synes dog Betulæ arhoreæ (trær 

 med virkelig stamme.) at falde i 2 store hovedaf delinger: trær 

 med hvid eller hvidgraa stamme, og trær med sort eller graa- 

 sort stamme. Paa trær med sort eller sortagtig stamme har 

 jeg i de 3 sidste aar ivrig søgt efter rakler, men forgjæves. 

 Om forsommeren har jeg paa enkelte af disse trær seet an- 

 tydning tu rakler, hvorfor jeg har merket mig disse trær; 

 men naar jeg om eftersommeren skulde se efter dem igjen, 

 var der enten slet ingen rakler at finde, eller disse var saa 

 daarlige, at de var aldeles ubrugelige til bestemmelse af plan- 

 ten. Da de sidste somre har været meget kolde, er antage- 

 lig dette en af aarsagerne til denne sterilitet. Men jeg tror 

 dog, at de sortstammede Betulae meget sjelden, selv i gun- 

 stige somre, her udvikler moden frugt. 



Den almindelige skog her bestaar dels af sortstammede, 

 dels af hvidstammede bjørker, den sidste almindeligst, om 

 end den første paa enkelte steder er talrigst. Paa den ranke, 

 noget større, hvidstammede bjørk er det ogsaa en sjeldenhed 

 at finde rakler, ialfald med modne frø. Dette gjælder ikke 

 bare for Tromsøen og nærmeste omegn, men alle steder i 

 den nordligste del af amtet, hvor jeg har havt leilighed til 

 at undersøge den. Antagelig ophører disse trær, ialfald her- 

 oppe, at sætte frugt, naar en vis aldersgrænse er naaet. Da 

 de formerer sig mest ved hjælp af rodskud, er det heller ikke 

 Hødvendigt for dem at spilde nogen af sin kraft paa de or- 



