156 Tromsø Museums Aarshefter 23. — 1900 . 



ganer, som horer' îredanuelsen til. De Betulae, som her træf- 

 îes oîte med îrugt, er buskagtige og smaa trær — disse al- 

 mindelig med gulbrun næver — , hvis stammes diameter kan 

 dreie sig om en to tre tommer. 



Ved bestemmelsen aï Betulae har jeg — saavidt muligt 

 — Mgt Lindeberg. Han har for et par aar siden be- 

 stemt en del Betulae fra Ringvatse for mig, og disse af ham 

 bestemte eksemplarer i forbindelse med eu af ham selv for- 

 fattet bestemmelsesliste over Dovres Betulae, hvilken liste en 

 svensk botaniker godhedsfuldt udlaante mig, har jeg lagt til 

 grund. Da Lindeberg skarpt har præciseret de forskjel- 

 lige arter, bliver der naturligvis færre former, som kau hen- 

 føres til en og samme art. Larssons B. subalpina har 

 han betydelig emenderet, og B lytt s alpicola {xmåev odorata) 

 har han emenderet og optaget som art. Nomenclaturen bli- 

 ver derved ganske anderledes end i de nuværende skandina- 

 viske haandbøger i botanik. 



B. odorata Bechst. Alm. sa, 



1 orma ihter odoratam et glutinosam^).' 

 Sydvest for Prestvandet. 



2 m. høit træ, med vel tommetyk stamme, graa — dug- 

 blaa bark. Aarsgrenerne og bladene fuldstændig en mellem- 

 form mellem begge. : 



Nord for Maristuen fin des en form af odorata, der staar 

 paa overgangen til B. venusta Ldb. 



Paa sydsiden af Prestvandet findes en anden form af 

 odorata, som i bladenes form staar nær B. Hartmanni Ldb. 

 Antagelig en form af B. alpestris Fr. 



B. venusta Ldb. Sydvest for Prestvandet. a. 



Den er ikke typisk, nærmer sig paa den ene side B. 

 amhigua, paa den anden side B. subaljjina. Staar nærmest 

 den første. Paa gruud af rakleskjellene maa jeg føre den til 

 B. venusta. 



^) Typisk B. (jlulinosa Wallr. (non. Fr.) har jeg fra Skjervs, 



