42 Tromsø Museums Aarshefter 27. — 1904. 
10 kuld (56 eg): Vegt & maal. 
Gjennemsnitsvegt 114 mgr. Storste v. 122 mgr. Mindste v. 106 mgr. 
— lengde 19,5 mm. l. 20,7 mm. : l. 18 mm. 
— bredde 147 „ + Joy Lay = bu 
Redets udv. diameter er 11—12 ctm., den indv. 6—7, 
og dybden 4,5—5 ctm. Det er bygget af tørre straa, det 
ydre lag af grovere, det indre af finere; men ikke sjelden 
er redet indvendig belagt med renhaar, undertiden endog 
et tykt lag af saadanne. Det er især reder, fundne oppe 
paa fjeldplateauerne, der indeholder renhaar. Derimod 
forekommer aldrig hestetagel eller kohaar. Eggenes farve 
er meget varierende med graa og brune indtll graagrønne 
og rødbrune flekker paa den lysere eller mørkere bund. 
Men i det hele taget er det karakteristisk for dem, at flek- 
kerne er jevnstore og temmelig jevnt fordelt over hele eg- 
get, ofte saa tæt at bundfarven næsten skjules, dog er de 
ikke sjelden tættest om den butte ende, eller samlede til 
en krans her. Korte sorte streger eller afbrudte haarsnirk- 
ler er heller ikke sjeldne. 
Dværgeg forekommer undertiden i kuldene. 
31. Anthus cervinus Pall. 
(Kv.: Pellrakirvinen). 
De forste expl. viser sig om vaaren samtidig med el- 
ler noget senere end foregaaende art, dog mangler jeg 
derom sikre optegnelser. I 1892 saaes den ?°/, i Jakobs- 
elv, i 1894 først ®/,. I 1904 bemærkedes et expl. ved 
Tsjoalmejavre */,, ved Kirkesnes !”/.. I enkelte aar f. ex. 
1901 er den ligesaa talrig som pratensis, men i alminde- 
lighed ikke saa hyppig. Den er mere bunden til kysten 
og lavlandet. Dog forekommer den ogsaa et godt stykke 
op i dalerne, i ovre Neiden f. ex. er den paa de fugtige 
enge meget almindelig, derimod gaar den i Langfjordda- 
