A. B. Wessel. — Ornithologiske meddelelser, 43 
len neppe indenfor Sandnes. Til opholdssted vælger den 
de mer eller mindre dyrkede, gjerne fugtige græsmarker 
eller strandenge, ikke de bløde, tuede med salix og dverg- 
bjerk frodigt bevoksede myrer, hvor Anthus pratensis tri- 
ves bedst (Thorne). 
Redet er bygget ganske som Anth. pratensis’s; det er 
ligesom hint ofte foret med renhaar, men i mange reder, 
maaske de fleste, findes indvendig flere eller færre heste- 
tagel eller kohaar, enten alene eller sammen med renhaar. 
Eggenes antal er 5—6, og eglegningen begynder i forste 
halvdel indtil midten af juni, i 1898 1 kuld fra Vadse 9de 
og 10de juni, i 1901 i kuld fra Sydvaranger 15de juni. I 
modsætning til Anth. pratensis, der forsvinder, naar den 
opskreemmes fra redet, viser Anth. cervinus sig meget æng- 
stelig ved redet, idet den ene af parret flyver urolig om 
fredsforstyrreren under uafladelig udstodelse af en enkelt 
pibende tone. Det er efter Collett hannen, som viser 
denne opførsel. [ Enare er arten yderst sjelden. 
Vegt og maal af 5 kuld (27) eg: 
Gjennemsnitsvegt 111 mgr. Største v. 112 mgr. Mindste v. 105 mgr. 
— lengde 19,4 mm. 3 l. 20 mm. å 118 
— bredde 144 , = be 145... å b. 142 , 
I farve adskiller eggene sig fra pratensis’s ved, at 
bundfarven træder mere frem og er oftest mørkere; flek- 
kerne er større, mere spredte og uregelmæssig fordelte 
samt mere forviskede, mere som større sjoller, men indeni 
disse findes næsten altid flere eller færre skarpe sorte flek- 
ker, kommaflekker, eller tykke uregelmæssige streger. Haar- 
snirkler sees ofte ved den butte ende. 
32. Anthus trivialis L. 
Af prof. Collett observeret ved Bjørnsund i 1878, 
hvor en unge blev skudt. */, 1903 medens marken end- 
