A. B. Wessel. — Ornithologiske meddelelser. 107 
rugende i havets niveau, ofte noget lengere fra kysten. 
I lemænaar (som i 1903) forekommer den næsten lige saa 
talrig som Lestr. crepidata. I sin opførsel ved rugepladsen 
ligner den meget foregaaende. Rugetiden indtræffer til 
samme tid, men eggenes antal er maaske her hyppigere 
blot et. 
En dununge fandtes i begyndelsen af juli 1887 paa 
en fjeldmyr ved Kirkenes. Den var overalt beklædt med 
chokoladebrune dun. Eggene ligner meget foregaaendes, 
men udmærker sig i almindelighed ved større glans. De 
er i almindelighed adskillig mindre, men kan dog naa 
samme størrelse som et middels stort af Lestr. crepidata; 
men i saa fald vil vegten vise sig at være ringere. De 
gjør mest indtryk af at være slankere, smalere i forhold 
til længden; men der forekommer ogsaa en kort og mere 
buget form (se no. 1 og 6 af de nedenfor opførte kuld). 
Opførsel paa Rugepladsen. 
Den ruger paa torvmyrene paa fjeldplateauet, og til 
redeplads vælger den helst toppen af en eller anden torv- 
banke. Der er intet løst underlag for eggene. Den ikke 
rugende fugl holder vagt og kommer imod en paa lang 
afstand. Gaar man saa i den angivne retning, kommer 
ogsaa snart den anden flyvende imod en med stærke skrig. 
Lægger man sig stille ned, gjør rugefuglen efter en tid 
en runde, idet den svæver lydløst omkring; holder man 
sig fremdeles rolig, varer det ikke længe, før begge tier 
stille, og den ene gaar paa redet. Er eggene sterkt ru- 
gede, og man ikke er langt fra redet, vedbliver rugefug- 
len med sit skrig, endog en stund efter at den har lagt 
sig paa eggene. Friske kuld er fundne: 1899 ?/,, 1900 1?/, 
1908 “Yes “lo og 17/4. 
