118 Tromse Museums Aarshefter 27. — 1904. 
kommende vertebratere (Tromso museums aarsh. for 1897*). 
Herved er der givet anledning til at gjore en sammenlig- 
ning 1 ornithologisk henseende mellem Alten og Sydvar- 
anger, der udgjør henholdsvis det vestligste og østligste 
distrikt i Finmarken. Medens Alten ligger mellem den 
23de og 24de længdegrad øst for Greenwich, ligger Syd- 
varanger mellem den 29de og Slte, men begge distrikter 
ligger omtrent paa samme nordlige bredde, dog saaledes 
at, medens i Sydvaranger blot en del af den yderste kyst- 
strækning (den vestligste) naar op mod den 70de bredde” 
grad, gaar sidstnævnte i Alten gjennem den inderste fjord- 
bund, og medens sydspidsen af Sydvaranger naar den 
69de breddegrad, gaar det egentlige Alten ikke saa langt 
mod syd. Altendistriktet ligger altsaa i det hele omtrent 
en halv breddegrad nordligere. I størrelse er begge di- 
strikter hinanden jevnbyrdige, Sydvaranger ca. 5000 | ] 
km., Alten med Talvik ca. 4600 [| km. Hvad tempera- 
tur- og vegetationsforhold angaar, saa ligner begge distrik- 
ter hinanden forsaavidt, at begge har store strækninger 
furuskog og tildels et udpræget indlandsklimat. Men paa 
grund af den gstligere beliggenhed med aabne fjorde mod 
nord til en havarm (Varangerfjorden), der ikke direkte 
paavirkes af Golfstrømmens varmere vand, er dog klimatet 
langt barskere i Sydvaranger end i Alten. I 1890 f. eks. 
var middeltemperaturen for Elvenes i Sydvaranger + 0,7° 
C., medens den for Alten var + 2,1°. Kornet modnes 
temmelig aarvist i Alten, medens det i Sydvaranger blot 
i den allersydligste del modnes i gunstige aar. Nedbør- 
mængden er større i sidstnævnte distrikt end i førstnævnte, 
*) Suppleret med oplysninger i Collets ,Mindre Meddelelser 
etc.“ Følgende arter er der udtrykkelig angivne som fundne i Alten, 
men er dog ikke optagne i Hagemanns fortegnelse: Saxic. rubetra, 
Sylv. salicaria, Muscicapa ficedula, Vanellus vanellus, Tringa tem- 
minekt. ù 
