H. Kjær. — Tromsosundets fiske. 133 
veds storrelse. Inde i og paa ruggelen gror der op en 
overflødighed af fastsiddende dyr saasom søpunge (asci- 
dier), hydroider, svampe, aktinier («sylter»), muslinger, or- 
me etc. Fremdeles lokkes der til de beskyttende hulrum 
inde i stenalgerne (ruggelen) masser af krebsdyr (ræker og 
amphipoder), slangestjerner, søstjerner og snegler. 
Grunden til, at torsken holder sig paa saadanne ste- 
der, som ovenfor er beskrevet, er dels fordi strømmen fø- 
rer med sig en mængde mindre dyr, der saa at sige dri- 
ver ind i munden paa fisken, dels fordi der paa stenal- 
gerne lever en saadan mængde dyr, der, naar de vover 
sig udenfor de beskyttende hulrum i og mellem stenal- 
gerne, straks gribes af torsken som et kjærkomment bytte. 
Ved at skrabe paa saadanne fiskepladse faaes meng- 
der af stenalger i skraben tilligemed de nævnte dyrearter. 
Selv paa linerne faaes ofte dyr fra bunden. Som et exem- 
pel kan nævnes følgende træk med liner, der anføres ef- 
ter journalen: 
23. oktbr. 01. Liner, ca. 1100 kroge, sattes mellem 
Tromsøens nordspids og Finnæs paa Kvaløen paa ca. 40 
favnes dybde. Udbytte: 
Torsk, endel, længde: 30—50 cin. 
Hyse, » » : 30—40 » 
Søstjerner (Asterias rubens), endel. 
— (Solaster endeca), 2 expl. 
Ascidier («potetes») 
Aktinier («sylter») 
Brun- og redalger 
Ved at undersøge torskens ventrikel finder man og- 
saa ofte mange af de ovennævnte dyrearter. 
Kastenøster bruges til at ringe stim af torsk og dra- 
ges da i baaden, eller de bruges som landdragningsvad. 
Der fiskes da enten torsk, som staar i mælen, eller sild, 
| delvis paa skal af Bucci- 
| num undatum. 
om høsten ogsaa smaasei, 
