J. Sparre Schneider. — Sydheros malakol. og entomol. fauna, 181 
delig at fange det første eksplr., men desværre var den 
meget sparsom, saa jeg ialt kun erholdt 6 stykker, medens 
etpar undslap. De observeredes alle paa Salix-raklerne 
sammen med andre humlearter. Det har efterhaanden 
vist sig, at smithianus er udbredt langs vor hele vestkyst 
fra Jæderen til polarcirkelen, men den er jo endnu kun 
observeret paa faa lokaliteter, og nærmere undersogelser 
faar da klargjøre, om udbredelsen er nogenlunde jevn, el- 
ler om den falder mere sporadisk; med sin store flyve- 
evne har dog humlerne meget let for at sprede sig over 
store felter og findes derfor overalt, hvor de for hver art 
passende naturforhold er tilstede. I afvigte sommer i juli 
maaned blev den i stort antal samlet paa Vega af hr. 
LiePettersen fra Bergen; han fandt kun hunner og 
arbeidere; hannerne havde ved maanedens JO endnu 
ikke begyndt at vise sig. 
Udenfor Norge er denne form, mig bekjendt, kun 
iagttaget paa Shetlandsøerne. I en større afhandling over 
det arktiske Norges Hymenoptera aculeata kommer jeg i 
»Aarsheftet« 25 til nærmere at behandle saavel denne som 
vore andre nordiske humler. 
B. agrorum F. v. arcticus Acerbi. 
Bemærkedes ganske talrig. De medbragte eksplr. er 
alle ægte v. arcticus. Paa Vega, hvor LiePettersen 
samlede et betydeligt antal sammen med foregaaende art, 
optraadte ved siden af typiske arcticus ogsaa den halvt 
melanotiske form, der nærmest svarer til var. 3 hos 
Schmiedeknecht, og som synes at være den i det centrale 
og vestenfjeldske Norge almindeligst optrædende form. Den 
typiske mellem-europæiske agrorum har jeg næsten udeluk- 
kende fundet i den sydøstligste del af landet. B. agrorum 
v, arcticus er ganske almindelig overalt op til Tromsø, 
