16 Kari Pettersen. 
V. Erosionsdale med dertil knyttede ejdedannelser. 
Ejdedannelser optræde som bekjendt i stort antal langs 
efter det nordlige Norge. Disse ere enten ganske lave og 
ere i saa tilfælde oftest helt dannet af opskyldningsmasser 
oftest med tilknytning af skjælførende sandlag, eller de kun- 
ne stige op til flere hundrede fods højde over havfladen men 
da vil som oftest den faste fjeldgrund findes at stikke frem 
efter disse. Imellem de mere i højden opskydende ejdefar 
træder Balsfjordejdet i saa henseende frem som en ganske 
særlig undtagelse, idet dette helt synes bygget fra havfladen 
op til kulminationspunktet af løst materiale, under stærkt 
udprægede paa hinanden følgende terrasseformige trin. 
Balsfjordejdet har en længde af omkring 19 km. og fø- 
rer mellem høje og mægtige fjeldpartier fra bunden af Nord- 
kjos over til Storfjord i Lyngen. Fra Nordkjosbotten stry- 
ger ejdet først i vest-østlig retning under langsom stigning 
gjennem en længde af 8 a 9 km. men afbøjes her under 
en stærk vinkel i nordostlig retning og falder herfra under 
svag heldning ned mod Storfjordbotten. Her hvor ejdets ret- 
ningslinje svinger, naar det sin største højde med omkring 
250’ (78 m) over den nuværende havstand. Paa den vidt- 
strakte flade, der her danner ejdets højparti, ligger gaarde- 
ne Øvergaard med et par andre bebyggede brug. Fjdet har 
en temmelig anseelig brede, der i regelen ligger mellem 3 
a 4000' (940 a 1255 m). 
Fæster man sig navnlig ved ejdets vestlige halvedel fra 
kulminativnsfladen ved Øvergaard ned til Nordkjosbotten, saa 
gjennemskjæres ejdet her af Nordskjoselven, der har sit ud- 
lab fra det 6 a 700’ (188 a 220 m) højtliggende Tamokvand 
og herfra i nordlig retning gjennemstrømmer Tamokdal, skjær 
sig ved Øvergaard ind paa ejdet og afbøjes herfra i vestlig 
retning med udløb i Nordfjordbotten. I strøget mellem Øver- 
gaard og Nordkjosbotten optager den tvende ligeledes fra 
