Det nordlige Norge under den glaciale og postglaciale tid. 91 
efter Tamokdalens antages derfor nærmest at kunne bestem- 
mes ved den vertikale afstand mellem dalbunden og den 
fremspringende højkant af de langs dalen opskydende fjeld- 
vægge. Sættes den højkant med et midlere gjennemsnitstal 
at naa op til omkring 3000’ (941 m) over havfladen — et 
forholdstal som vistnok snarere er for højt end for lidet — 
og dalbundens midlere højde opføres med 500' (157 m), saa 
vil det herfra udbragte erosionsmateriale have en mægtighed 
af 2500' eller 417 favne. Opstilles dalens længde og brede 
her som enheder, saa vil kubikindholdet af dette erosions- 
materiale altsaa være lig 417. 
Balsfjorden har en længde af 29 km. og en brede der 
vistnok er noget vekslende men som dog gjennemsnitlig an- 
tagelig er op imod 4 gange saa stor som Tamokdalens. For- 
udsættes, — hvad der maaske ikke er urimeligt — at Bals- 
fjordejdets gamle sundløb oprindelig har haft en til Bals- 
fjorden tilsvarende dybde af opimod 100 favne under den 
nuværende havstand, og hertil lægges ejdets midlere højde 
over havfladen, saa vilde de løse bedækninger efter dette ha- 
ve en midlere mægtighed af omkring 112 favne. Da Bals- 
fjordejdet med tillæg af de anseelige opfyldningsmasser, der 
op imod havfladen ere ophobede langs efter Nordkjosbotten 
og Storfjordbotten, er omkring 2, gange saa langt som det 
omhandlede parti af Tamokdal, medens breden af de løse 
bedækningsmasser i forhold til Tamokdal kan være at opføre 
med 3,, — hvorved der da er taget tilhørligt hensyn til de 
under bedækningerne langs ejdet udadfaldende fjeldvægge, — 
saa vil volumet af ejdets løse bedækninger, naar Tamokda- 
lens længde og brede opstilles som enheder, være 112. 2. 
3,3 = 813. Dette volumen er altsaa omkring dobbelt saa 
stort som volumet af Tamokdalens erosionsmateriale. Hele 
dette volumen vil imidlertid ikke kunne være at henføre til 
Tamokdal men maa være at fordele paa fjeldpartierne langs 
efter ejdet. Antages trediedelen af dette masseindhold at 
