30 Karl Petterseu. 
den anden. At forøvrigt blokketransport fra det bagenfor 
opstigende land samtidig efter større eller mindre maalestok, 
eftersom de lokale forholde har begunstiget en saadan, kan 
have fundet sted langs efter strandlinjerne her er naturligvis 
en ligefrem sag. 
Af de her omhandlede fjordpartier tillægges Ramfjor- 
dens og Lysbottens indre bassiner aarlig med is. Kalfjorden 
er derimod i regelen aaben hver vinter. Dog er det rimeligt 
at det egentlige strandbelte her i regelen efter en noget 
stærkere maalestok dækkes med svagere strandis. 
Som bekjendt skydes de i løst materiale nedgravede 
blokke — forsaavidt saadanne masser ere udsatte for stærke 
vekslende temperaturindvirkninger — stadig opad mod over- 
fladen. Med hensyn til lag byggede af sand, saa vil denne 
opdrift vel nærmest være indskrænket til de niveauer, der 
mere umiddelbart ligge udsatte for tælleindvirkningen. Med 
hensyn til ler, saa kan der maaske være nogen sandsynlig- 
hed for — paa grund af de bevægelser som det stadige tryk 
fremkalder i lerets plastiske masse — at opdriften kan fore- 
gaa ogsaa fra niveauer, der ligge fordybt til at de kunne 
naaes af tællen. Men selv om man alene fester sig ved de 
for tælleindvirkningen udsatte niveauer, er det antageligt at 
tællen i de mere vandsyge lerlag maa under gunstige om- 
stændigheder kunne forplante sig forholdsvis langt dybere 
ned end tilfældet kan være i de mere tørre sandlag. At be- 
tingelserne for tællens indtrængen nedad i leret maa være 
gunstigere efter de indre fjordbotner paa grund af den aarli- 
ge islægning, er vistnok antageligt. Her vil altsaa en for- 
holdsvis stærkere opdrift af de i lermassen nedgravede blok- 
ke finde sted og heri kan maaske for en væsentlig del for- 
klaringen være at søge til at terrassedannelserne efter de 
indre fjordbotner ere forsynede med en saa stærkt sammen- 
stuet rand af flytblokke. 
Hertil kommer endvidere et andet forhold, som i saa 
