44 Karl Pettersen. 
ligge lavere i følgerækken. Den- laveste bølgeslagslinje vil 
være at søge omkring midlere vandstandslinje. 
Af bølgeslagslinjerne vil den øverste eller i sine tilfælde 
de par øverste kunne vedligeholdes i det væsentlige uforan- 
drede gjennem lange tids‘um, medens de lavere liggende 
derimod ere underkastede stadige forandringer og det i en 
altid voksende maalestok, jo lavere de ligge. 
Under havstandens daglige stigen og falden ville de 
nemlig være udsatte for udvadskning. Den højest liggende 
eller efter omstændighederne de to højeste bølgeslagslinjer, 
der er dannet under spring‘id eller usædvanlig hø) vandstand, 
ville kuns efter længere mellemrum kunne blive berørt af 
udvadskningen og dette i saa tilfælde alene for de deles ved- 
kommende, der skyde længst ned, idet de højere liggende 
dele af samme under et stærkt bølgeslag delvis er stuet ad- 
skilligt op over højeste vandstand. I saa henseende stiller 
forholdet sig derimod helt forskjelligt for de lavere liggende 
bølgeslaglinjer. Disse sidste ville nemlig under højtvandslin- 
jens periodiske omlgb til sine tider — hyppigere eller sjeld- 
nere i forhold til højdeniveauet — komme til at ligge helt 
under havfladen og saaledes være udsatte for en sig stadig 
gjentagende stærk udvaskningsproces, hvorunder de snart 
igjen ville blive helt udslettede. Disse linjer have saaledes 
liden bestandighed, — dannelse og udvidskning følge her paa 
hinanden i stadigt skifte. For nærmere at søge dette for- 
hold klargjort har jeg paa et par steder langs vore nuværen- 
de stranddannelser med et par maaneders mellemrum under- 
søgt og maalt afstanden mellem de forskjellige samtidig op- 
trædende bølgeslagslinjer og deri fra den ene gang til den 
anden fundet betydelige forandringer at være indtraadt for 
samtlige linjers vedkommende med undtagelse af den øverste. 
Naar flere saadanne paa hinanden følgende gamle bøl- 
geslagslinjer træde frem over den nuv:erende havstand, saa 
betegner enhver af disse en linje, der i sin tid har lagt som 
