Undersggelser over dyrelivet i de arktiske fjorde. 59 
par 4de led at vere af samme længde som 5te, medens det 
paa alle 3 fodpar er kortere end 5te, hvori ogsaa Krgyers 
beskrivelse stemmer med mine iagttagelser. 
S. vahli er en af vore vakreste Amphipoder og i leven- 
de live ikke til at forveksle med nogen af sine slægtninge. 
Grundfarven er mælkehvid, paa ryggen tæt besat med glin- 
sende gulhvide prikker, med etpar brede karmin- eller kir- 
sebærrøde bælter, der nedad er mere eller mindre opløste i 
pletter, øinene er sortbrune. Yngletiden indtræffer antagelig 
i slutningen af vinteren, at dømme efter antallet af de gan- 
ske unge individer, man træffer udover sommeren. Den om- 
stændighed, at man paa samme tid finder eksprl. paa mange 
udviklingstrin kunde tyde paa, at dyret forplantede sig til al- 
le aarstider; da jeg imidlertid fra Mai —Oktober endnu ikke 
har truffet en eneste ægbærende hun, er det rimeligst at 
antage, at denne art (og mange andre Lysianassider) træn- 
ger mere end ét aar til sin fulde udvikling, hvilket derimod 
ikke er tilfældet med f. eks Pleustes panoplus og de fleste 
om ikke alle Oedicerider, der ligesom en stor del insekter 
fuldender sit livsløb i henimod et aar. Mine iagttagelser 
paa dette omraade er hverken mange eller meget sammen- 
hængende, men jeg har dog ikke villet undlade ved en saa- 
dan leilighed, som denne lille faunistiske bearbeidelse giver, 
at meddele lidt af resultaterne, eftersom disse spørgsmaal, 
saavidt jeg kan finde, hidtil hos os har været saa godt som 
uberørte. | 
28. Hippom edon holbglli Krever, Naturh. Tidskr. 2 
R. 2 B. pag. 8. — Boeck 1. c. p. 136, tab V, fig. 6. — Ano- 
nyx denticulatus Spence Bate, Brit. sessil-eyed Crust. I, pag. 
101 c. fig. 
Forekom meget almindelig i Kjeikan paa 20—40 f. ler- 
bund, medens den derimod ikke blev bemærket i de indre 
bassiner. Den forekommer ialmindelighed ikke pan lerbund, 
og jeg har af flere omstændigheder grund til at antage, at 
