Undersøgelser over dyrelivet i de arktiske fjorde. 61 
retrækker tangbevokset sandbund paa strømhaarde steder i 
en dybde fra 5—15 favne. 
I Nordbotn fandt jeg nogle ganske unge og % voksne 
eksplr., hvoraf det ene med udviklede unger i brystposen, 
i Kjeikan 7 stykker, hvoraf kun det ene antagelig voksent. 
Den ringe størrelse paa disse eksplr., der knapt naar '/, af 
den udvikling, som arten opnaar f. eks. i Tromsøsundet, vi- 
ser ogsaa, at forholdene i de indre fjorde ikke begunstiger 
dens trivsel, dens rette hjem er det aabne hav, hvilket nok- 
som godtgjøres af de kjæmpemæssige eksplr. paa indtil 47 
m. m, som den norske nordhavsekspedition optog fra et dyb 
af 525 favne i den kolde area. 
Yngletiden falder ved Tromsø i Mai og Juni, paa hvil- 
ken tid jeg i 1851 traf de fleste hunner med udklækket yn- 
gel i marsupium. 
Krøyers beskrivelse falder i alt væsentligt sammen med 
mine egne undersøgelser, der er anstillede paa et omtrent 
halvvoksent hunindivid. Boeck afviger i flere punkter; saa- 
ledes angiver han lste fodpars 5te led at være meget læn- 
gere end 4de, medens de i virkeligheden er lige lange efter 
den forreste rand at regne; paa 2det fodpar er 2det og 4de 
led lige lange, medens Boeck beskriver 4de længere end 2det. 
Halevedhænget har jeg fundet kløvet i lidt mere end ?/,, 
Krøyer siger: ,næsten til roden“, Boeck anfører: ,kløvet til 
roden*. 
Den østerrig-ungarske nordpolekspedition under Payer 
medbragte i den lille gjennem saa månge farer og møisom- 
meligheder bevarede samling af sødyr ogsaa nogle meget store 
ekspl. (40—45 m. m.), som af Heller er beskrevne og afbil- 
dede i hans arbeide over de fra denne reise hjembragte Cru- 
staceer, Pycnogonider og Tunicater. Hans figurer kommer 
mine tegninger meget nær, men afviger dog i mange enkelt- 
heder, hvilket dels kan tilskrives den individuelle variation, 
dels ogsaa for de afbildede munddeles vedkommende kan 
