82 J. Sparre Schneider. 
et den tilsigtede udredning af virvaret faar da fremtiden af- 
gjore. 
Mandibule: Kindbakkerne er korte og kraftige; den 
ydre gren delt i 5, den indre i 6 lange og spidse tænder, 
tornerækken bestaar af 6 fint crenulerede torne. Tyggeknu- 
den staar frem som en lang cylinder, tyggefladen er kieds- 
rund med et gjærde af spidse, fine tender samt en enkel, 
længere børste. Alle 3 palpeled er krumme, de 2 sidste om- 
trent ligelange og stærkt besatte med lange børster og korte. 
re torne. 
Maxillæ Imi paris: Den indre plade er særdeles bred 
men ellers af sædvanlig form, den ydre bærer 9 stærke tor- 
ne, hvoraf de 3 er kortere og ikke gaffelformede, idet kun 
9 af dem er forsynet med en liden tand, den 3die er enkel. 
Palpens 3die led er krumt ogjevnbredt med skraat afskaaren 
spids; den ydre rand er fint crenuleret med 2 længere bør- 
ster, den skraa kant har 2 rækker torne. 
Maxille 2di paris: Den ydre plade er forholdsvis lang 
og smal, udvidet mod spidsen, der er jevnt afrundet; den in- 
dre plade er lidt bredere, og har faa børster, der staar sam- 
lede i en klynge paa apex. 
Maxillipedes: Den indre plade er temmelig lang og 
smal, den ydre af almindelig form, med lidt indbugtet indre 
kant og naaende noget over midten af 2det palpeled; dette 
sidste er udvidet mod spidsen og let indbugtet i den ydre 
rand, 3die led er kort og af samme længde som den brede 
og korte klo. 
43. M. borealis A. Boeck, 1. c. p. 278, tab. XV, fig. 
4 & 6 (pro parte). — Schneider 1. c. p, 22, no. 3, tab. I, fig. 
3. — Oediceros affinis Goös 1. c. no. 41, tab. XXXIX; fig. 21 
(pro parte). 
Fra Kvænangen medbragtes kun sped yngel taget blandt 
de øvrige Oedicerider i Nordbotn. I Tromsøsundet er den 
meget almindelig paa algebevokset sandbund, helst hvor den 
