99 J. Sparre Schneider. 
meget tynde, rette og cylindriske led, hvoraf endeledet kun 
er lidt over halvparten af 2det og bærer 5 lange børster i 
spidsen, lignende samme paa Boecks figur af IT. longimanus. 
Høire mandibel er kort og bred, tynd og pladeformig uden 
bigren og torne; den ydre gren er indskaaret i nogle ganske 
smaa skarpe tænder, tyggeknuden er bred og fremstaaende. 
Maxille Imi paris: Den ydre plade er lang og smal 
med 8 mere eller mindre krumme og omtrent ligelange, enkle 
torne, kun den inderste er crenuleret. Den indre plade bærer 
i spidsen en enkelt torn. Palpen er meget tyk, og Iste led svære- 
re end sædvanligt, 2det led er neppe dobbelt saa langt som fore- 
gaaende, indknebet ved roden og stærkt udvidet mod spidsen, 
der er tværr afskaaret, med mange uregelmæssigt fordelte 
børster. 
Maxille 2di paris: Den ydre plade er næsten dobbelt 
saa bred som den indre, der er noget tilspidset, forøvrigt 
afviger dette kjæbepar ikke meget fra den for slægten typi- 
ske form. 
Maxillipedes: Den ydre plade er overmaade svær, læn- 
gere og vel saa bred som 2det palpeled, halvmaaneformig; 
den indre rand er retliniet og forsynet med en række korte 
tender, der tiltager i længde mod pladens rod. Den indre 
plade er aflang 4kantet eg naar lidt over roden af?det pal- 
peled. Palpen er kort og tyk, 3die led er ligesaa bredt som 
langt, af 2det leds halve længde og uregelmæssigt formet; 
kloen er meget krum, af 3die leds længde. 
50. I. brevicalear fors, 1. c. p. 11, no. 42, tab. 
XXXIX, fig. 22. — Boeck 1. c. p. 286, tab, XV, fig. 3. — 
Schneider 1. c. p. 37, no. 4, tab. II, fig. 11. 
Denne ved sit korte, brede og jevnt hvælvede pandehorn 
let kjendelige art, blev funden gauske hyppigt overalt i Kvæn- 
angen paa passende lokaliteter, algebund paa 5 —20 favnes 
dyb, ren lerbund synes den derimod ikke at ynde. De med- 
