94 J. Sparre Schneider. 
naaende nesten til enden af 2det palpeled, den indre rand 
er næsten retliniet og bevebnet med c. 15 fine tender, der 
tiltager i lengde mod pladens spids, hvilken mangler de hos 
Monoculodes altid observerede lengere børster. Den indre 
plade er forholdsvis lang og smal, i spidsen jevnt afrundet 
med nogle faa børster. Palpens 2det led er kort, omtrent 
dobbelt saa langt som 3die, der atter er endel længere end 
den lille, krumme klo. 
51. H. megalops £. ©. Sars, 1. c. p. 96, tab. 4, fig. 
10. — Schneider 1. c. p. 38, no. 5, tab. II, fig. 9. 
Denne vakre og meget karakteristiske art forkom i sel- 
skab med foregaaende og ligesaa hyppigt som denne. Om- 
kring Tromsø er den almindeligere end H. brevicalcar, lige- 
ledes fandt jeg den i Øxfjord paa 20 f., samt i Langfjord i 
Syd-Varanger paa c. 30 f.; af G. 0. Sars blev den først op- 
daget ved Vadsø. Det er en ægte arktisk form, som endnu 
ikke er bemærket søndenfor Tromsø, og som vistnok hidtil 
kun er bleven overseet i det egentlige polarhav. Den deler 
opholdssted ganske med foregaaende art og yngler som den- 
nei Juni og Juli. Saa forskjellig den end ved sitkorte og tykke 
rostrum med det kugleformigt fremstaaende øie i det ydre 
viser sig fra H. brevicalcar, saa nær staar de hinanden dog 
i de anatomiske forholde forøvrigt, imidlertid er der i alle 
enkeltheder paaviselige differencer nok til med lethed at hol- 
de begge arter ud fra hinanden. 
Mandibule: Kindbakkerne er forholdsvis kortere og bre- 
dere end hos foregaaende ; den ydre gren er udelt i spidsen 
hvor den er afstumpet, den indre er delt i 5 smaa tender ; 
tornerækken har 7 torne, hvoraf de 2 yderste er tykkere end 
de øvrige samt crenulerede. Palpens 2det led er meget 
krumt og noget længere end det rette endeled. Kindbakken 
(venstre) er tegnet fra den udvendige side, saa tyggeknudens 
form ikke tydeligt kan erkjendes; den synes ikke at være 
meget fremstaaende. 
