108 J. Sparre Schneider. 
Palpen som I:jæbefødderne idetheletaget er meget lig samme 
hos Dal. fulvocinctus. 
Gnathopoda: 2det fodpar er længere og sværere end 
Iste men ganske ens bygget, kun har carpus en lidt længere 
hæl og griberanden har stærkere torne. 
Uropoda: Den indre gren paa 3die par har korte torne 
i begge rande, den indre rand bærer en række fjærbørster 
i sin hele længde, den ydre kun mod spidsen; ogsaa den 
ydre gren har nogle lange, delvis fjærformede fine børster i 
begge rande. 
58. Tritropis inflata G, P. Sars, lc. p. 27 & 104, 
no. 143, tab. 5, fig. 7 a—c. 
I Nordbotn forekom denne lille ejendommelige art me- 
get almindelig paa lerbund fra 10—25 favne, ligesom den 
ogsaa blev funden i Sørfjorden, Kjeikan og Badderen. Om- 
kring Tromsø er navnlig yngelen meget almindelig paa noget 
større dyb, fra 25—50 favne og er der oftest taget blandt 
alger paa haardere bund. I Langfjord i Syd-Varanger fandt 
jeg 3 eksplr. paa c. 30 f. d.; prof. Sars har observeret den 
saavel i Finmarken som ved vor syd- og vestkyst. 
Ægbærende hunner og spæd yngel forekommer alm. i 
Juni og Juli, den udvoksede han er derimod meget sjelden 
at træffe; den har 2det par føleres svøbe meget stærkt for- 
længet. 
Til Sars's fortrinlige habitusfigur og diagnose skal jeg 
kun føie en kortfattet beskrivelse af munddelene hos en vok- 
sen hun. 
Mandibule: Uden pres viser gribedelen sig kun 
indskaaren i faa stumpe tender; tornerekken har 5 tildels 
uregelmessigt krummede torne, tyggeknuden er fremstaaen- 
de, tilspidset og behaaret. Palpens 2det led er næsten dob- 
belt saa tykt men snarere lidt kortere end 3die, der bærer 
sædvanlig børstebevæbning i forreste rand. 
Maxille 1mi paris: Indre plade er temmelig stor oval 
