110 J- Sparre Schneider. 
selv udførte tegninger, maxillipedes afviger noget, hvorimod 
2det kjæbepar er helt forskjelligt; det tilhører udentvivl 
Syr. crenulata, som staar aftegnet ved siden af, idet der er 
skeet en forveksling af nummerne, let tilgiveligt, hvor saa 
mange uensartede figurer staar om hinanden. Beskrivelsen 
hos samme forfatter stemmer i nogle punkter, i andre deri- 
mod passer mine tegninger langt bedre til hans Pard. abys- 
si, som dog synes mig noget uklart beskrevet. Jeg foretræk- 
ker derfor her at give en udførligere beskrivelse af den mig 
foreliggende form og overlade til senere undersøgelser at af- 
gjøre, om det alligevel skulde være sidstnævnte art, hvoraf 
jeg (efter Sars's bestemmelse) har etpar stykker fra Ham- 
merø, hvilke jeg imidlertid endnu ikke har havt anledning 
til at granske nøiere. 
Antenne:  Skaftledenes forhold og bygning er som for 
abyssi angivet, bisvøben har 4—6 led; paa det nedre føler- 
par har den høire svøbe kun 16 led, medens den venstre 
har 42 å 43, en monstrøsitet, som vel kun kan bero paa en 
individiduel variation. 
Mandibule: Høire kindbakke har griberanden delt i 3 
brede og 1 smal nederste tand, tornerækken bestaar kun af 
2 paa den ene rand sagtakkede krumme torne. Venstre 
kindbakke har den ydre gren indbugtet, saa der fremkom- 
mer 5 smaa tænder og hele randen er yderst fint crenuleret, 
det samme er tilfældet med den indre meget brede gren; 
tornenes antal er ogsaa her kun 2, og af tyggeknude sees 
intet spor. Palpen er ens paa begge kindbakker; lste led 
udgjør '/3 af 2det, der er bredere men ikke længere end 
8die, hvis børster for endel er sagtakkede; 2det leds forre- 
ste rand har en række meget korte, fime torne og en rad 
lange børster. 
Maxille Imi paris: Ydre plade bærer 6 brede og me- 
get skarpe tænder, der paa midten af indre rand har en bi- 
tand; nederst staar en lang krum torn. Palpens endeled 
