Undersøgelser over dyrelivet i de arktiske fjorde. 118: : 
og den er ikke til at forveksle med nogen anden art uden-: 
for dens egen slægt. 
60: Gammarus locusta Fix, Syst. Nat. Ed. XII, pag. 
1055. — Sp. Bate 1. c. pag. 378 c. fig. — Boeck 1. cp. 
366. 
Denne vor mest udbredte og almindelige Amphipode fo-: 
'rekom selvfølgelig ogsaa talrig i Kvænangen, hvor jeg fra: 
Nordbotn medbragte et antal kraftigt udviklede eksplr. Den’ 
er ikke saa udelukkende littoral, som man skulde tro, idét 
jeg gjentagne gange har faaet den op fra 10 indtil 25 favne 
(ved Vardø); dog er dette rene undtagelser, og selv paa et- 
par faynes dyb vil man, ialfald ved Tromsø, sjelden faa den 
i skraben. Ved Danmarks kyster synes den derimod efter Dr. 
Meinerts fremstilling snarere at være sublittoral, idet 3—4 
favne angives som den gunstigste dybde for dens’ trivsel: Af 
denne art har jeg i den første tid af mine  carcinologiske 
studier undersøgt et ganske ungt individ, men vil dog’. ud-) 
sætte til en senere leilighed at prøve Boecks beskrivelse, da 
jeg finder mine tegninger i enkelte henseender mindre: til- 
fredsstillende udførte og helst vil anstille fornyede undersø-: 
gelser paa et mere udviklet individ. 
61. Melita dentata Krever, Nat. Tidskr. 1842, påg:: 
159. (Gammarus). — Goés 1. c. pi 14, no. 54, tab. XL, fig, 29 
& 29’. — Boeck 1, c. p. 389, tab. XXII, fig. 10. 
I Nordbotn fandt jeg et voksent eksplr. paa c. 30 f.'d. 
lerbund samt etpar ganske unge, i Kjeikan erholdtes 2 voks- 
ne eksplr. paa ringe dyb blandt tang nær land samt et me- 
get stort oget ungt paa c. 50—60 f, lerbund. Den var saa- 
ledes ingenlunde hyppig, ligesom jeg i almindelighed har 
fundet den enkeltvis; dette beror snarere paa dens overor- 
dentlige raskhed og mindre selskabelige levevis end paa faa- 
tallighed, da den har en saa vid udbredelse ‘og: synes jevnt 
fordelt uden at være synderlig afhængig af bundforholdene. 
I Tromsøsundet er den paå en enkelt lokalitet mise hyp- 
