34 J» Sparre Schneider. 



fig. 5 — Møller 1. c. p. 86. — Weinkauff, Catalogue. 152. — 

 Pîeurotoma cancelîafa v. purpurea Mørch, Prodromus no. 92. 



Er fanden paa de fleste puakter i det egentlige Tromsø- 

 8und fra Grindøen til Skatøren men oftest kun enkeltvis og 

 sjelden ovenfor 20 favnes d. ; den forekommer sammen med 

 de øvrige arter men synes dog at foretrække Lithothamnion 

 med røde alger paa noget lerblandet bund. 



Dette er en af de lettest kj endelige og skarpest afgrænd- 

 sede ^eîa-former, saa det forundrer mig, at Mørch har kun- 

 net mistyde denne art. De foreliggende 55 eksplr. fremby- 

 der i formen kun ubetydelige variationer, i det enkelte kan 

 have spiret lidt mere fremdraget end andre. Skulpturen er 

 xiæsten ligesaa konstant, kun sjeldent forkommar individer, 

 der har forsvindende tværfolder paa sidste vinding henimod 

 mundingen. Farven varierer fra mørkviolet til kjødrød; saa- 

 danne Ijse eksplr. ligner ved første øiekast lidt sarsii, men 

 skilles let ved spirets form og de tumide vindinger. Det 

 største eksplr. maaler 15 mm. 



Fra Grønland besidder vi 3 eksplr., hvoraf imidlertid kun 

 et er helt og friskt iamlet; de stemmer ganske vel med de 

 norske. 



Hidtil var den kun fundet meget sparsomt ved Hasvik 

 og Vadsø af G» 0. Sårs, men som man ser, synes den ret at 

 have hjemme i Tromsøsundet, som er sydgrændsen, men til- 

 lige at være adskillig lokal i sin større udbredelseskreds. 



137. B. sarsii yeRRiLL-, Friele in lit. — Gancellata, G. 0. 

 Sårs 1. c. p. 224, tab. 23, fig. 3. 



Ved sin indskrænkede forekomst ef ter min opfatning ube- 

 tinget den mærkeligste af Tromsø-traktens talrige JBela-îor- 

 mer, idet den nøiagtig synes at følge J5. pmgelii; kun at den 

 gaar op til 10 favne og mere synes at foretrække lerblandet 

 sandbund. De bedste Endesteder er en fordybning med hen- 

 imod 20 f. lige søndenfor Juledagene, mellem Lanæs og Grind- 

 øen (20—30 f.) og i byens nordre havn, hvor den. maa siges 



