tjndersøgeiser af dyrelivet i de arktiske fjorde. 31 



Denne varietet, som er mindre og mere tyndskallet end 

 hovedarten, hvortil overgange haves, vil senere blive nærme- 

 re omhandlet af Friele, hvorfor jeg overhovedet, for ikke at 

 foregribe resiiltaterne af hans mangeaarige møiefulde under- 

 søgelser, over slægten JBéla kim har gjort de aller nødvendig- 

 ste bemærkninger. F. parva er især funden talrig i Ram- 

 fjorden, mere enkeltvis i Haukøbotn, ved Juledagene og uden- 

 for Skatøren. I Kjosen forekommer den ligeledes ret al- 

 miodelig. 



148. B. decussata pouxH., Friele in lit. — Viridula Møl- 

 ler, 1. c p. 87. — G. 0- Sårs, 1. c. p. 235, tab. 16, fig. 7& 

 8. — Schneider, Kvænangens Moll, p 65. — Kohelti Verkrüzen 

 teste G. 0. Sårs. — Conoidea G. 0. Sårs, 1. c. p. 236, tab. 

 16, fig. 14. — 'Borealis (Reeve) v. ventricosa Mørch, Prodro- 

 mus no. 97. — Trevelyana v, decussata (Couth.) Weinkauff, 

 Catalog no. 147. 



a. forma typica Friele {viridida G. 0. Sårs). 



Som denne art overhovedet er en af de vanskeligste in- 

 den gruppen, saaledes er den ogsaa en af de sparsomst fore- 

 kommende, idet jeg alt i alt neppe har kunnet opdrive en 

 20 stykker. Opholdssted deler den med de øvrige arter og 

 er funden paa de fleste lokaliteter i det egentlige Tromsøsund. 



Fra Grønland foreligger 3 Møllerske typer, der har fær- 

 re tværribber og synes mere tykskallede, men ellers stemmer 

 ganske godt med vore arktiske. 



&. v. finmarchica Friele in lit. 



Under dette navn har Friele udskilt en form, som i et- 

 par ekspl. er funden blandt hovedformen og ogsaa blev med- 

 bragt fra Kvænangen i et enkelt stykke. Den synes mig at 

 komme temmelig nær trevelyana, som idetheletaget viser et 

 intimt slægtskab til decussata, nagtet de sikkert er artsfor- 

 skjellige. 



c. v. conoidea G. 0. Sårs. 

 Denne smukke og fine form, som jeg har fundet i et- 



