Unders*(gelser af dyrelivet i de arktiske 'fjorde. 9 



maatte hybridisere, men hidtil har jeg forgjæves speidet af- 

 ter hybrider. Blandt palliata v. elatior findes vistnok ofte 

 eksplr., som ved et flygtigt paasyn ligner rudis i sin almin- 

 deJige habitus; i detaillerne forsvinder imidlertid ligheden, 



Man kunde blandt den norsk-arktiske regions grønlandica 

 tormer udskille flere lokalracer, som jeg imidlertid skal af- 

 holde mig fra at give særskilte benævnelser, da der inden- 

 for gruppen allerede er altfor mange navne. 



Tromsø-formen er liden og tyndskallet og udmærker 

 sig ved elegante farver og skulptur samt høit spir. 



Eksemplarerne fra Vardø og Andenæs viser en indbyr- 

 des noget forskjellig habitus men er begge usædvanlig kraf- 

 tigt udviklede, ret tykskallede og har gjennemgaaende et tar- 

 veligere udseende ; de fra Vardø er grovt skulpterede. 



Fra Store Fuglø, der ligger ved indløbet til Lyngenfjord 

 under 70° 14' n. b., medbragte jeg talrige eksplr. af en form, 

 som er ret ejendommelig. Den er meget tyndskallet, næsten 

 ganske glat med dyb sutur og stærkt konvekse vindinger; 

 farven er ensartet blaagraa. De levede her i sprækker gjemt 

 bag strandens vældige klippeblokke, da det aabne polarhavs 

 raseri ikke tillader dem at opholde sig frit paa klipperne. 

 Deres tyndskallethed synes foraarsaget, ved at skallerne rul- 

 les og slides af den stadige brænding, modsat den alminde- 

 lige regel, at de paa aabne kyster levende mollusker altid 

 faar et mere massivt skal end de i roligt eller dybere vand 

 levende. 



Der lod sig visselig paavise endnu mange lokalracer, 

 men jeg besidder desværre intet materiale fra andre punk- 

 ter. 



Foruden de omtalte grønlandske og nogle stykker fra 

 Island, der ligner disse, ejer vort museum fra det egentlige 

 polarhav kun 10 eksplr , som af prof. Nathorst er tagne ved 

 „Fæstningskammen" i nærheden af Green Harbour paa Spits- 

 bergen. De har temmelig lavt spir, ganske stærke spiral- 



