grændseu for en Del Vertebroters üdbredelse i Norge. 61 



ge langt mod Nord som hos 08. 



32) Katuglen {Strix dluco L) tør raaaske ogsaa gaa 

 op til Saltdalen. Den angives ialfald som forekommende der 

 af Sommerfelt, og om jeg end ikke seh^ har gjenfundet den 

 vil jeg dog ikke beuægte Forekomsten, skjøndt den visselig 

 hører til en af de der sparsomst optrædende Arter. I Sve- 

 rige synes den ikke at overstige den 65de Breddegrad. 



23) Hubroen {Bubo tynavus Forster) synes ligeledes 

 hos os under Polarkredsen eller lidt nordenfor at naa Grænd- 

 sen for sin normale Udbredelse. Eudnu i Saltdalen og Beje- 

 ren er den en meget almindeligt forekommende Art, og den 

 forekommer vistnok, om end ikke saa regelmæssigt, ogsaa 

 adskilligt nordligere. For Sverige angives den som forekom- 

 mende spredt over hele Landet, 



24) Dvergiiglen {Strix passerina L) angives af Stejn- 

 eger som forekommende til Polaicirkelen. I Sverige gaar 

 den op til over den 67de Breddegrad. 



25^ Ogsaa Taariifalken (-FaZco fiwnwwm?«-? jC) naar ved 

 Polarcirkelen sin Nordgrændse, i det den endau i Saltdalen 

 forekommer nogenlunde almindeligt hækkende, medens den 

 nordenfor optrædcr mere spredt og enkelt, dog helt op til 

 Tromsø. I Sverige gaar den ikke saa langt mod Nord som 

 hos os. 



26) Spiirvehøgen (Asfurnisus L) hækker almindeligt 

 helt op til Saltdalen (67" NB) I Sverige angives den at fo- 

 rekomme over hele Landet. 



27) Iljerpeii (Bonasa betiiUna ScopoU) findes hos os 

 nordligst i Sørranen eller det ovenfor nævi te Korgen Annex 

 under Hemnæs (66,05° NB ) Der traf jeg den i sidstledne 

 Sommer almindelig i Granskovene, medens den i Dalsgrænden 

 og Nordranens øvrige Skovdistrikter, hvor man skulde vente 

 at finde den igjen, da Naturforholdene ere ensartede og Gra- 

 nen fremdeles eueraadende som Skovtræ, mærkeligt nok gan- 

 ske mangler. Gipendsçn er her trukket skarpt og bestemt, 



