78 Karl Pettersen. Kvartærtidens udviklingshistorie 



1. Den ældre glacialtid. 



2. En interglacial periode, hvorunder glacialtidens ismasser 

 var stærkt tilbagetrængte og betingelserne derunder aab- 

 nede for udviklingen af en havfauna — endnu i det 

 hele renere arktisk præget end den nulevende. Denne 

 interglaciale periode har taget sin begyndelse, da hav- 

 fladen laa opiraod 200' (63 m.) højere end nu. Sandla- 

 get (h) ligesora ogsaa det fossilførende lerholdige sand- 

 lag isi^ og (e) og antagelig ogsaa det lerholdige sandlag 

 (gl), ere afsatte under denne periode. 



3. Ell yngre glacialtid, hvorunder ismasserne atter skjød sig 

 længere ned. Denne yngre glacialtid tog sin begyndelse 

 paa en tid, da havstanden i forhold til den faste fjeld- 

 grund stod omkring 150' og vedvarede til havstanden un- 

 der dens jevne og stadige synken var naaet ned til en 

 hptjde af mellem 120 a 110' (38 a 35 m.) over den nu- 

 værende havstand. Strandlinjedannelsen — de i fast berg 

 indgravede strandlinjer — er særlig knyttet til denne 

 periode. 



Denne yngre glacialtid afsluttedes under en stærk 

 isdrift, hvorunder flytblokke førtes dels fra indlandsstrø- 

 gene udefter fjordløbene og dels omvendt fra kysten ind- 

 efter, og strøedes efter en stor maalestok ud langs de in- 

 dre sundløb indtil en højde a f 120 a 130' (38 a 41 m.) 

 over den nuværende havstand. 



Det stenblandede sandlag (f), det finere slemmede 

 sandlag (d] og endelig gruslaget (c) er afsat under 

 denne periode. 



4. den yngste postglaciale tid, hvorunder de ældre mere 

 sammenhængende isbedækninger tråk sig mer og mer 

 tilbage, saa de nu paa det nærmeste — enkelte spar- 

 somme rester fraregnede — ere svundne samtidig som 

 klimatet mildnedes. Den ældre arktiske fauna fra den 

 iuterglaciale periode, der under den yngre glacialtid 



