g^ Karl Pettersen. Kvartærtidens udviklingshistorie 



danne for de strøgs vedkommende, der ligge noget længere 

 fjernede fra Tromsøen. Paa forhaand vil der tvertimod være 

 adskillig sandsynlighed for — og forskjellige aflæsninger, der 

 ere gjorte efter disse strøg, synes ogsaa med adskillig be- 

 stemthed at skulle pege i denne retning — at de forskjelli- 

 ge ovenomhandlede grændseværdier, der gjelde for Tromsø 

 nærmere omegn, stadig maa blive at flytte opad i retning 

 fra nord mod syd efter den langstrakte kyst. 



Kvartærtidens udviklingshistorie for omegaen af Tromsø- 

 ens vedkommends vil i korthed kunne fremstilles saaledes: 

 1) Under Kvartærtidens første afsnit var indlandsstrøgene 

 overdækkede af sammenhæng<mde ismasser, der have skudt 

 sig op til en højde af mindst 3000 (941 m.) over den 

 nuværende havstand. Den gamle istids sammenhængen- 

 dc bedækninger har i det hele og store fandet sin af- 

 slutning mod de dybere indskaarne fjordbotner og har 

 derimod ikke skudt sig ud efter disse. (Ældre gla- 

 cial t i d). 



2. Under den egentlige glacialtids første forholdsvis stær- 

 kere tilbagegang — nærmest at beteguü som begyndel- 

 sesperioden for deus endelige afslutning — aabnedes 

 betingelser for fremkaldelsen og udviklingen af en ark- 

 tisk molluskfaana. De ældste spor efter denne er paa- 

 vist i en højde af 180 (56 m.) over den nuværende hav- 

 stand. Fra dette punkt ned over til en højde af 150' 

 (il m ) har denne arktiske fauna antagelig udviklet sig 

 nogenlunde frit og uhindret (Interglacialperi- 

 ode). Der er grund til at forudsættc at liavstanden i 

 forhold til den faste fjeldgrund fra denne arktiske fau- 

 nas første optræden og videre ned over til uutiden i det 

 hele og store har været i en jevn synken. 



3. Ved det tidsrum, da havfladen stod omkring 150' (47 m.) 



